# Александър Малинов

### от Уикипедия, свободната енциклопедия

Александър Малинов български политик
Роден: | 3 май 1867 Пандъкли, дн. Молдова
Починал: | 20 март 1938 София, България

Александър Павлов Малинов е български политик, лидер на Демократическата партия. Той е министър-председател на България в 30-тото (1908-1910), 31-вото (1910-1911), 36-тото (1918), 37-ото (1918) и 46-ото (1931) правителство.

Малинов е народен представител в XI (1901), XIV (1908-1911), XV (1911-1913), XVI (1913), XVII (1914-1919), XVIII (1919-1920), XIX (1920-1923), XX (1923), XXI (1923-1927), XXII (1927-1931) и XXIII (1931-1934) Обикновено Народно събрание и в V Велико Народно събрание (1911). Той е председател на XXIII Обикновено Народно събрание (1931-1934).

Роден в Бесарабия, Александър Малинов завършва право в Киев през 1891. След идването си в България е съдия, прокурор и адвокат в Пловдив. Активен деец на Демократическата партия, той става неин водач след смъртта на Петко Каравелов през 1903. Малинов е начело на правителството на Демократическата партия (1908-1911), при което е обявена независимостта на България (22 септември 1908) и са направени измененията в Търновската конституция от 1911.

В края на Първата световна война Александър Малинов оглавява две коалиционни правителства (1918), които сключват Солунското примирие и потушават Войнишкото въстание. По време на управлението на Александър Стамболийски е изпратен в затвора (1922), заедно с много други водачи на опозицията. След Деветоюнския преврат е освободен и се включва в новосъздадения Демократичен сговор, но през 1924 го напуска и преминава в опозиция.

Като водач на Демократическата партия Александър Малинов е сред инициаторите за създаването на коалицията Народен блок, която печели изборите през 1931. Той е за кратко министър-председател, но се оттегля и става председател на парламента. В това качество става кръстник на княгиня Мария Луиза. Малинов умира по време на предизборно събрание в София.

## [редактиране] Източници

- Ташев, Ташо (1999). „Министрите на България 1879-1999“. София: АИ „Проф. Марин Дринов“ / Изд. на МО. ISBN 978-954-430-603-8 / ISBN 978-954-509-191-9.

Петър Гудев | >>> | министър-председател (29 януари 1908— 29 март 1911) | >>> | Иван Гешов
Иван Халачев | >>> | министър на обществените сгради, пътищата и съобщенията (29 януари 1908— 18 септември 1910) | >>> | Михаил Такев
Стефан Паприков | >>> | министър на външните работи и изповеданията (18 септември 1910— 29 март 1911) | >>> | Иван Гешов
Васил Радославов | >>> | министър-председател (21 юни 1918— 28 ноември 1918) | >>> | Теодор Теодоров
Васил Радославов | >>> | министър на външните работи и изповеданията (21 юни 1918— 17 октомври 1918) | >>> | Теодор Теодоров
Йосиф Фаденхехт | >>> | министър на правосъдието (17 октомври 1918— 28 ноември 1918) | >>> | Петър Джидров
Андрей Ляпчев | >>> | министър-председател (29 юни 1931— 12 октомври 1931) | >>> | Никола Мушанов
Атанас Буров | >>> | министър на външните работи и изповеданията (29 юни 1931— 12 октомври 1931) | >>> | Никола Мушанов

Взето от „http://bg.wikipedia.org../../../%D0%B0/%D0%BB/%D0%B5/%D0%90%D0%BB%D0%B5%D0%BA%D1%81%D0%B0%D0%BD%D0%B4%D1%8A%D1%80_%D0%9C%D0%B0%D0%BB%D0%B8%D0%BD%D0%BE%D0%B2_cf36.html“.

Категории: Български политици (1878-1918) | Български политици (1918-1945) | Бесарабски българи | Министър-председатели на България

##### Views

- Статия
- Беседа
- Текуща версия

##### Търсене

##### На други езици

- English
- Nederlands