# Аберация (астрономия)

### от Уикипедия, свободната енциклопедия

  Вижте пояснителната страница за други значения на Аберация.

Аберацията е изместване на видимото положение на звезда, предизвикано от движението на Земята и крайната скорост на светлината. Ефектът е открит от Джеймс Брадли през 1728. Аберацията има два компонента - годишна аберация, дължаща се на движението на Земята около Слънцето, и денонощна аберация, дължаща се на въртенето на Земята около нейната ос.

Годишната аберация предизвиква изместване на видимото положение на звездата по елиптична крива в течение на годината. За звезди, намиращи се в равнината на еклиптиката, елипсата се изражда в отсечка. Ъгловото отклонение е равно на отношението на орбиталната скорост на Земята и скоростта на светлината (около 20,5").

Денонощната аберация е максимална, когато наблюдателят се намира на екватора. Там тя предизвиква изместване на видимото положение с около 0,32" на изток. На полюсите денонощна аберация не се наблюдава.

Взето от „http://bg.wikipedia.org../../../%D0%B0/%D0%B1/%D0%B5/%D0%90%D0%B1%D0%B5%D1%80%D0%B0%D1%86%D0%B8%D1%8F_%28%D0%B0%D1%81%D1%82%D1%80%D0%BE%D0%BD%D0%BE%D0%BC%D0%B8%D1%8F%29.html“.

Категории: Астрономия

##### Views

- Статия
- Беседа
- Текуща версия

##### Търсене

##### На други езици

- Deutsch
- English
- Español
- Français
- Hrvatski
- Italiano
- 日本語
- Polski
- Português
- Русский
- Slovenčina
- Suomi
- Українська
- 中文