# Ане Франк

### от Уикипедия, свободната енциклопедия

Ане Франк холандска писателка
Родена: | 12 юни 1929 Франкфурт на Майн, Германия
Починала: | март 1945 Берген-Белзен, Германия

Анелис или Анелизе Мари Франк (на немски Annelies Marie Frank, според някои източници Anneliese Marie Frank), съкратено Ане Франк (Anne Frank), е еврейско момиче, родено в Германия и прекарало по-голямата част от живота си в Холандия. По време на Втората световна война то се укрива от нацистите със своето семейство в Амстердам и води дневник, публикуван след края на войната. Тя умира в концентрационния лагер Берген-Белзен.

## [редактиране] Началото

Сградата на „Мерведеплейн“ №37,ет.2.

Ане Франк е родена на 12 юни 1929 г. във Франкфурт на Майн, Германия. Родителите й Едит и Ото Франк са евреи. През 1933 г. те са принудени да изоставят спокойния живот, който водят на „Гангхоферщрасе“, и да заминат за чужбина. Ане и по-голямата й сестра Марго отиват при баба си по майчина линия в Аахен, докато родителите им се установят в Амстердам, Холандия. Малко по-късно при тях идват Ане и Марго. Семейство Франк се установява в един от новите квартали на Амстердам, на „Мерведеплейн“ №37, ет 2. Тук Ане и Марго тръгват на училище и създават нови приятелства. Ото Франк създава и ръководи фирмата „Опекта“. Семейството живее спокойно до окупирането на Холандия от нацистите през 1940 г.

## [редактиране] Войната

Фондация "Ане Франк".

На 5 юли 1942 г. Марго Франк получава призовка от СС. Призовката ускорява с десет дни плана на семейство Франк за укриване от немците. Укритието се намира на „Принсенграхт“ №263 (Prinsengracht, на нидерландски се произнася „Принсенхрахт“), в задната част на фирмата „Опекта“. Освен семейство Франк, там се укрива и тяхно приятелско семейсто, ван Пелс (van Pels, произнася се „ван Пелс“), както и един познат лекар. В укриването на хората помагат и някои от служителите на „Опекта“, техни доверени приятели. В укритието Ане пише своя дневник, подарък за 13-ият ѝ рожден ден от нейните родители, когото тя нарича Кити. Ане споделя с Кити своите мечти, мисли, чувства и желания, веселите и тъжните моменти от всекидневието в Задната къща. Там изживява и най-красивия момент от живота си — влюбва се в сина на семейство ван Пелс, Петер. Укриващите се живеят заедно добре две години.

## [редактиране] Краят

Концентрационния лагер Берген-Белзен.

На 4 август 1944 г. убежището е разкрито. Предателят е шпионин на полицията-Антон Алерс, уж „приятел“ на Ото Франк. Укриващите се са арестувани, а на другия ден изпратени в холандския лагер „Вестерборк“, близо до град Дренте. Там остават близо месец. На 3 септември са откарани в лагера „Аушвиц“. Там разделят Ото Франк завинаги от семейството му. Едит Франк умира там през януари 1945 г. А в края на есента и началото на зимата Ане и Марго са преместени в концентрационния лагер „Берген-Белзен“ близо до Хановер. През февруари Марго умира, а в началото на март и Ане. Петер ван Пелс е изпратен в „Маутхаузен“, където умира в началото на май, малко преди лагерът да бъде освободен. Майка му Аугуста е изпратена в „Терезиенщат“, където умира при неясни обстоятелства. Само Ото Франк дочаква края на войната...

## [редактиране] Успехът

Паметника на Ане Франк пред музея

Веднага след войната Ото Франк се връща в Амстердам. Негови служители намират дневника на Ане. През 1947 г. Ото Франк сбъдва мечтата на дъщеря си да стане писателка. Книгата е издадена под заглавие „Het Achterhuis“ — „Задната къща“. Книгата веднага привлича вниманието на хората. През 60-те години сградата на „Опекта“ се превръща в музей „Ане Франк“. Днес предната част на къщата е централният офис на фондация „Ане Франк“, която има клонове в Берлин, Базел, и Лондон и един в САЩ. Апартаментът на „Мерведеплейн“ №37 ет. 2 е ремотиран и се дава под наем на млади писатели. Днес книгата е преведена на 60 езика, сниман е и филм. През 2004 г. екипът на „Дискавъри чанъл“ излъчва филма „Кой предаде Ане Франк?“. Най-добрата приятелка на Ане — Жаклин ван Марстен написва книга за нея. Училището, в което е учила Ане, днес носи нейното име. Ане е толкова известна, че ѝ правят два паметника — единият е пред музея, а другият — в парка на Мерведеплейн. В България книгата е издавана няколко пъти под заглавието „Задната къща“.

## [редактиране] Библиография

- „Het Achterhuis“ (1947; „Задната къща“ ISBN 9546574643)

## [редактиране] Външни препратки

Общомедия разполага с
мултимедийно съдържание за Ане Франк

- http://www.annefrank.org Официален сайт на музея "Ане Франк" в Амстердам
- http://www.annefrank.com Официален сайт на центъра "Ане Франк"в САЩ.
- http://www.annefrank.de Официален сайт на центъра "Ане Франк", Германия (на немски език)
- http://www.annefrankguide.net
- http://www.annefrank.ch Официален сайт на фондация "Ане Франк", Щвейцария
- http://www.annefrank.at Австрийския сайт
- http://www.annefrank.org.uk Официален сайт на английският тръст "Ане Франк"
- http://www.annefranktree.com

Взето от „http://bg.wikipedia.org../../../%D0%B0/%D0%BD/%D0%B5/%D0%90%D0%BD%D0%B5_%D0%A4%D1%80%D0%B0%D0%BD%D0%BA_2101.html“.

Категории: Писатели | Евреи | Германци | Холандци

##### Views

- Статия
- Беседа
- Текуща версия

##### Търсене

##### На други езици

- Brezhoneg
- Bosanski
- Česky
- Dansk
- Deutsch
- Ελληνικά
- English
- Esperanto
- Español
- Suomi
- Føroyskt
- Français
- Gaeilge
- Galego
- עברית
- Hrvatski
- Magyar
- Bahasa Indonesia
- Italiano
- 日本語
- 한국어
- Latina
- Nederlands
- ‪Norsk (nynorsk)‬
- ‪Norsk (bokmål)‬
- Polski
- Português
- Русский
- Simple English
- Slovenčina
- Slovenščina
- Shqip
- Српски / Srpski
- Svenska
- ไทย
- Türkçe
- Tiếng Việt
- Walon
- 中文