# Акумулатор

### от Уикипедия, свободната енциклопедия

Акумулаторите са вторични химични източници на електричен ток. Всеки обратим галваничен елемент по принцип може да се използва като акумулатор, но практическо приложение имат много малко от тях. Акумулаторите трябва да имат големи капацитет и коефицент на полезно действие. Акумулаторите са устройства, в които електричната енергията се превръща в химична и обратно. Първоначално под действието на външен източник на постоянен ток се извършват зарядни реакции, т.е. акумулира се химична енергия. Тези реакции характеризират зареждането на акумулатора. Във втория етап, експлоатацията на акумулатора, химичната енергия преминава в електрична в резултат на протичаща токообразуваща реакция. Следователно при зареждането акумулаторът работи като електролизьор, а при експлоатацията – като галваничен елемент. Акумулаторите биват оловни и алкални.

## [редактиране] Оловни акумулатори

При наливане на сярна киселина в акумулатора тя взаимодейства с оловните оксиди на активната паста и се образува повърхностен слой от оловен сулфат. Зареждането на акумулатора се извършва, като се включи към едноименните полюси на източник на постоянен ток. Максималният ток се посочва от производителя. Не трябва да се превишава тази най — висока стойност, понеже химичният обмен се извършва само по повърхността на електрода. Колкото по-малка е стойността на тока, толкова по-пълно настъпва този обмен. В резултат на зареждането, концентрацията на сярната киселина непрекъснато расте. Указание, че процесът е завършил е достигането на една постоянна относителна плътност на електролит, а също така се наблюдава т.нар. „кипене на акумулатора“ т.е. започва интензивно отделяне на водород и кислород на електродите.

## [редактиране] Алкални акумулатори

### [редактиране] Желязо-никелови акумулатори

От алкалните най-разпространени в практиката са желязо-никеловите акумулатори. Те се състоят от два перфорирани електрода от никелирана стомана, в които е поставена активна маса. На отрицателния електрод активната маса е от високодиспергиран железен прах с живачен оксид, а на положителния електрод – от никелов хидроксид с графит. Електролитът е 30% калиева основа. Предимствата на желязо–никеловите акумулатори се състоят в тяхната по–малка маса, по–дълъг експлоатационен период и по–голяма устойчивост при удар, температурна промяна и краткотрайно претоварване. Недостатъците са невисокото им ЕДН и нисък КПД.

### [редактиране] Кадмиево-никелови акумулатори

Аналогични на желязо-никеловите акумулатори, но с по-висок КПД са кадмиево-никеловите акумулатори. Разликата е че активната маса на отрицателния електрод е на базата на кадмий.

Взето от „http://bg.wikipedia.org../../../%D0%B0/%D0%BA/%D1%83/%D0%90%D0%BA%D1%83%D0%BC%D1%83%D0%BB%D0%B0%D1%82%D0%BE%D1%80.html“.

Категории: Електротехника

##### Views

- Статия
- Беседа
- Текуща версия

##### Търсене

##### На други езици

- Dansk
- Deutsch
- English
- Español
- Français
- Polski
- Русский