# Абсолютна величина

### от Уикипедия, свободната енциклопедия

Абсолютна величина в астрономията е видимата величина, каквато тя би била ако наблюдавахме светилото от разстояние 10 парсека. Абсолютната болометрична звездна величина на Слънцето е +4,7.

Абсолютната величина позволява сравнения на яркостта на два обекта, независимо от разстоянието от което те са наблюдавани.

## [редактиране] Абсолютна величина на звезди и галактики (M)

При разглеждане на звезди и галактики за стандартно разстояние е прието 10 парсека (около 32,616 светлинни години или 3×1014 километра). Звезда на разстояние 10 парсека има паралакс от 0,1" (100 ъглови милисекунди).

При определяне на абсолютната величина е необходимо да бъде указан вида на електромагнитното лъчение на обекта. Ако се измерва отделената в целия електромагнитен спектър енергия, правилният термин е болометрична величина. Величината намалява с нарастване на яркостта на тялото.

Много от звездите видими с невъоръжено око на небсния небосвод имат абсолютна величина многократно по-голяма от тази на Слънцето:

- Ригел — −7,0
- Денеб — −7,2
- Наос — −7,3
- Бетелгейзе — −5,6.

За сравнение Сириус има абсолютна величина равна на 1,4, докато Слънцето, чиято величина се използва за отправна точка на скалата, има величина от 4,83.

Познати са звезди с абсолютни величина от −10 до +17. Абсолютните величини на галактиките обаче могат да бъдат значително по-големи поради големия брой звезди който съдържат. Например, величината на гигантската елиптична галактика M87 е −22.

### [редактиране] Изчисление

Абсолютната величина може да бъде изчислена от видимата величина и разстоянието до звездата по формулата:

където е равно на 10 парсека (≈ 32,616 светлинни години) и в разстоянието до звездата; или:

където е паралакса на звездата и е една ъглова секунда.

#### [редактиране] Примери

  Ригел има видима величина mV=0,18 и се намира на 773 светлинни години.
    MVRigel = 0,18 + 5×log10(32,616/773) = −6,7
  Вега има паралакс 0,133" и видима величина от +0,03
    MVVega = 0,03 + 5×(1 + log10(0,133)) = +0,65
  Алфа Кентавър има паралакс 0,750" и видима величина −0,01
    MVα Cen = −0,01 + 5×(1 + log10(0,750)) = +4,37

### [редактиране] Видима велиина

При известна величина видимата величина може да се изчисли при за разстояние по формулата:

## [редактиране] Видима величина на планети (H)

За планетите, кометите и астероидите, абсолютната величина се определя като видимата величина, която обектът би имал, ако се намира на разстояние от една астрономическа единица от Земята и на същото разстояние от Слънцето, във фазов ъгъл от нула градуса. Такова положение на практика е невъзможно, но е удобно за математическите изчисления.

### [редактиране] Изчисления

Формула за H: (абсолютна величина)

където е видимата величина на Слънцето на разстояние от 1 АЕ (−26,73), е геометричното албедо на тялото (межди 0 и 1), е радиуса на тялото и е 1 АЕ (≈149,6 Gm).

#### [редактиране] Примери

Луна: = 0,12, = 3476/2 km = 1738 km

### [редактиране] Видима величина

Абсолютната величина може да се използва за намиране на видимата величина на тялото:

където:

е 1 АЕ, е фазовият ъгъл Слънце-тяло-наблюдател; откъдето следва:

е фазовия интеграл (интеграция на отразената светлина от 0 до 1)

  Пример в случай на идеално дифузно отражение от повърхостта на сфера - добро приближение за случая на планети в Слънчевата система:

  Разстояния:
    наблюдател-тяло
    Слънце-тяло
    наблюдател-Слънце

#### [редактиране] Примери

Луна

  = +0,25
  = = 1 АЕ
  = 384,5 Mm = 2,57 милиона АЕ

  Колко ярка е Луната при наблюдение от повърхността на Земята?
    При пълнолуние: = 0, ( ≈ 2/3)
      (истинска стойност −12,7) При пълнолуние луната отразява 30% повече светлина от колкото при идеално дифузно отражение.
    При първа/последна четвърт: = 90°, (в случай на идеално дифузно отражение)
      (истинска стойност −11,0) При малки фазови ъгли формулата за дифузно отражение дава по-добри резултати.

## [редактиране] Външни препратки

- Системата на небесни величини
- Информация за звездните величини
- Информационна система за търсене на звездни величини

### [редактиране] Виж също

Диаграма на Херцшпрунг-Ръсел — показва зависимостта на абсолютната яркост или светимостта към спектралният цвят или повърхностната температура на звездите.

Взето от „http://bg.wikipedia.org../../../%D0%B0/%D0%B1/%D1%81/%D0%90%D0%B1%D1%81%D0%BE%D0%BB%D1%8E%D1%82%D0%BD%D0%B0_%D0%B2%D0%B5%D0%BB%D0%B8%D1%87%D0%B8%D0%BD%D0%B0.html“.

Категории: Астрономия

##### Views

- Статия
- Беседа
- Текуща версия

##### Търсене

##### На други езици

- Alemannisch
- Català
- Česky
- Dansk
- Deutsch
- English
- Esperanto
- Español
- Eesti
- Français
- Galego
- Hrvatski
- Bahasa Indonesia
- Italiano
- 日本語
- 한국어
- Lietuvių
- Polski
- Português
- Русский
- Srpskohrvatski / Српскохрватски
- Slovenčina
- Slovenščina
- Svenska
- ไทย
- 中文