# Boeing

### De Viquipèdia

Boeing 777-200ER d'American Airlines

Boeing és un dels principals fabricants d'avions i equips aeroespacials del món. El seu nom complert és The Boeing Company i la seva seu central es troba a la ciutat de Chicago, EUA. Les principals factories estan situades a les rodalies de la ciutat de Seattle, a l'estat de Washington, EUA, prop de la costa de l'oceà Pacífic.

## [edita] Inicis

Boeing PW-9

La companyia, originalment anomenada "B&W" fou fundada per William E. Boeing i George Conrad Westervelt el 1916. Al següent any, ja va anomenar-se "Boeing Airplane Company". William E. Boeing havia estudiat a la universitat de Yale i va treballar inicialment al sector de la fusta, on es va convertir en un home ric i on va adquirir coneixements sobre estructures de fusta que més tard resultarien d'utilitat en la construcció d'avions.

El 1934 Boeing ja era una companyia molt gran i William E. Boeing va optar per vendre totes les seves participacions a raó de la llei que s'havia promulgat als Estats Units després de la gran depressió que obligava a totes les empreses de certa dimensió a dividir-se en unitats més petites i independents.

Poc després, la companyia va establir un acord amb la Pan American World Airways per desenvolupar i construir un hidroavió civil capaç de transportar passatgers en rutes transoceàniques i dissenyat per utilitzar l'aigua com a pista d'aterratge. El juny del 1938 el nou avió, denominat Boeing 314 Clipper, va realitzar el primer vol. Fou l'avió més gran de la seva època amb capacitat per a 90 passatgers en vols de dia i 40 en vols nocturns. Un any més tard es va inaugurar el primer servei regular entre la costa est dels Estats Units i el Regne Unit. A partir de llavors es van establir altres rutes de llarg recorregut amb el Clipper fins al punt de que la Pan American va disposar de vols a destins de tot el món.

## [edita] La Segona Guerra Mundial i la Guerra Freda

Boeing B-29 Superfortress

Durant la Segona Guerra Mundial, Boeing va construir una enorme quantitat de bombarders. Molts dels seus treballadors van ser dones que els seus marits havien anat a la guerra. A principis de març de 1944 la producció s'havia incrementat de tal forma que cada mes es fabricaven fins a 350 avions. Per prevenir un atac des de l'aire, els edificis de les fàbriques van ser coberts amb vegetació i elements del camp a mode de camuflatge. Durant els anys de la guerra, les principals companyies nord-americanes van col·laborar de forma molt estreta de tal manera que el bombarder B-17 de Boeing va ser fabricat també per Lockheed i per Douglas, mentre que el B-29 Superfortress fou muntat també per Bell i per Martin.

Finalitzada la guerra, es van cancel·lar totes les comandes de bombarders i 70.000 treballadors es van quedar sense feina. La companyia va fer tots els possibles per generar noves vendes, per lo que va fabricar el Stratocruiser, un avió de passatgers basat en un avió militar. No obstant, aquest model no va tenir l'èxit esperat i Boeing va tenir que buscar altres alternatives per superar la crisi. Ho va aconseguir en bona mesura amb la venta d'avions militars dissenyats pel transport de tropes i com a avions nodrissa que permetien a altres avions fer gasolina a l'aire.

A mitjans dels anys 50 la tecnologia va avançar significativament, el que va permetre a Boeing desenvolupar productes totalment nous i innovadors. Un dels primers fou un míssil teledirigit de curt abast, dissenyat per a respondre a atacs d'avions enemics. Durant aquests anys de la Guerra Freda era ja un fet i Boeing va utilitzar els seus coneixements en míssils de curt abast per desenvolupar un míssil intercontinental.

## [edita] L'era Jet

Boeing 727 de transport de DHL

Boeing va introduir el 1955 el primer avió comercial a reacció dels Estats Units. Prèviament ja havien aparegut dos avions d'aquest tipus a Europa: el Comet fabricat al Regne Unit i el Caravelle, fabricat a França. Amb el nou avió, el Boeing 707, Boeing es va convertir en líder dels fabricants d'avions de passatgers a reacció. Es tractava d'un avió quadrimotor amb capacitat per a 156 passatgers i destinat a rutes de llarg recorregut. Poc després Boeing va desenvolupar una segona versió d'aquest avió, el Boeing 720, per a rutes menys llargues i poc temps després va aparèixer el Boeing 727, un avió de capacitat similar però dotat de tres motors i concebut per rutes mitges i curtes. Aquest avió va tenir una immediata acollida, molt positiva per les companyies aèries, pels pilots i pels passatgers per la seva comoditat i fiabilitat. Encara que es va deixar de fabricar al 1984, a principis del segle XXI encara hi havia en servei uns 1.300 Boeing 727 per tot el món.

A l'any 1967 la companyia va introduir un nou model, el Boeing 737, que s'ha convertit en l'avió de passatgers més venut en tota la història de l'aviació civil. Es tracta d'un avió bimotor dissenyat per a rutes curtes i mitges, amb capacitat per uns 160-220 passatgers, segons la versió i la configuració de seients. El 737 segueix fabricant-se i és objecte de continuades millores addicionals, generalment versions més llargues per a una major capacitat de passatgers. Existeix fins i tot un 737 de negocis per a grans empreses per realitzar les funcions d'un gran jet privat, el Boeing Business Jet.

Boeing 747 d'Air France

Al comença la dècada dels 70, Boeing va haver de afrontar una nova crisi. El programa espacial Apollo, en el que Boeing havia estat participant de forma important, va ser cancel·lat gairebé per complert. Una vegada més l'empresa va confiar en poder compensar la pèrdua de vendes amb els seus avions comercials. No obstant, en aquella època, les línies aèries de tot el món travessaven un mal moment i Boeing no va rebre ni una sola nova comana de tot un any. La seva aposta de futur, el Boeing 747, derivat d'un projecte de transport estratègic per a l'exèrcit dels Estats Units, s'estava endarrerint en la seva fabricació i originava costos més elevats del previst. A tot se li va sumar que el Congrés dels Estats Units va desestimar el recolzament financer al projecte d'avió supersònic de Boeing, la resposta a l'avió supersònic franco-anglès Concorde i es va veure amb la obligació d'abandonar un projecte en el que ja havia invertit una enorme quantitat de diners. Un cop més, Boeing va tindre de reduïr la seva plantilla que va passar de 80.000 treballadors a 40.000 tan sols a l'àrea de Seattle. Per fi, al 1970, el primer exemplar del nou avió, el Boeing 747, el famós Jumbo, es va posar en servei: un quadrimotor de llarg recorregut amb capacitat per a 460 passatgers i el més gran avió comercial de la història de l'aviació fins a la construcció de l'Airbus A380. Aquest avió va tenir un èxit extraordinari des de la seva aparició. En les diferents versions que s'han desenvolupat, segueix essent un avió sense competència. L'aparició de l'Airbus A380, un avió de dos pisos amb capacitat de passatge superior al 747, Boeing es troba amb el primer competidor de la història del Jumbo.

Durant el 1983 la situació econòmica va tornar a millorar, amb ell les companyies aèries. Boeing va lliurar l'exemplar número 1.000 del 737. A mesura que els trànsit de passatgers augmentava a tot el mon, la competència de fabricants d'avió es feia més ferotge. Boeing va tindre d'enfrontar-se a un nouvingut, aquesta vegada d'Europa, que pas a pas va anar introduint al mercat nous avions comercials: el consorci Airbus. Boeing es va obligar a desenvolupar nous avions com el Boeing 757, un avió d'un passadís central de mig recorregut i el Boeing 767, d'àmplia cabina i dos passadissos per a rutes mitges i llargues i amb llicència per a sobrevolar l'oceà, una excepció tractant-se d'un bimotor.

En la divisió espacial, Boeing ha participat en el desenvolupament i fabricació del Transbordador Espacial (Space Shuttle), aprofitant la seva experiència en la producció de motors per a míssils i en el programa Apollo. També va contribuir amb altres productes al programa espacial nord-americà, així com a la Estació Espacial Internacional (ISS), de la que es va convertir en principal subministrador. Boeing va fabricar també diversos aparells militars com l'helicòpter de combat RAH-66 Comanche, el sistema Avenger i una nova generació de míssils de curt abast.

## [edita] L'actualitat i el futur

El 1994 va introduir el seu avió comercial més recent, el Boeing 777, un avió amb capacitat per a 390 passatgers i dissenyat per a rutes de llarg abast, dotat també amb només dos motors però amb llicència per a sobrevolar oceans. El 777 incorpora la tecnologia més innovadora, en línia amb els avions desenvolupats per Airbus i està tenint des de la seva aparició una excel·lent acollida.

Dos anys més tard, al 1996, Boeing es va fusionar amb Rockwell, un important fabricant aeroespacial i de defensa nord-americà. Rockwell es va mantenir com a unitat empresarial pròpia filial de Boeing, amb el nom de Boeing North American Inc. Al següent any Boeing va absorbir una altre important companyia aeronàutica, McDonnell Douglas, la qual va perdre la seva identitat i va quedar integrada dins la pròpia Boeing. Dos dels avions civils de McDonnell Douglas, el MD 80 i la seva variant el MD 90, que va ser introduït en el seu dia per Douglas com a DC-9 i que ha mantingut la seva popularitat a través de versions més modernes i àmplies, és l'únic que Boeing segueix fabricant, amb la denominació actual de Boeing 717.

Després d'aquestes dues operacions de fusió i absorció, al món queden actualment dos grans fabricants d'avions de passatgers per sobre els 100 seients: Boeing i Airbus. El 2003 el competidor europeu va superar per primera vegada al seu rival nord-americà en número de comandes d'avions. El model més nou que Boeing està desenvolupant per competir amb Airbus és el Boeing 787 Dreamliner. L'actual aposta de futur de Boeing passa pels avions de baix consum i de costos d'operació ajustat i no per la d'avions de capacitat per sobre els 500 passatgers o els avions supersònics.

## [edita] Desenvolupaments

### [edita] Avions Militars

- Boeing B-17 Flying Fortress
- Boeing B-29 Superfortress
- Boeing B-47 Stratojet
- Boeing B-50 Superfortress
- Boeing B-52 Stratofortress
- Boeing B-52G/H Stratofortress
- Boeing C-97 Stratofreighter
- Boeing E-3 Sentry (AWACS)
- Boeing E-4
- Boeing E-6 Mercury
- Boeing EC/RC-135
- Boeing KC-135 Stratotanker

### [edita] Avions Civils

- Boeing 40
- Boeing 80
- Boeing 247
- Boeing 307
- Boeing 314 Clipper
- Boeing 377 Stratocruiser
- Boeing 707
- Boeing 717
- Boeing 727
- Boeing 737
- Boeing 747
- Boeing 757
- Boeing 7J7
- Boeing 767
- Boeing 777
- Boeing 787 Dreamliner
- Sonic Cruiser (prototip)
- Boeing 2707
- Boeing Business Jet

### [edita] Avions Experimentals

- Boeing X-32

### [edita] Helicòpters

- CH-46 Sea Knight
- CH-47 Chinook

## [edita] Enllaços externs

| A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Boeing

- (castellà) Pàgina web oficial de Boeing en Espanya
- (anglès) Pàgina web oficial de Boeing
- (anglès) La història de Boeing

Obtingut de "http://ca.wikipedia.org../../../b/o/e/Boeing.html"

Categoria: Aeronàutica

##### Views

- Article
- Discussió
- Revisió actual

##### Cerca

##### En altres llengües

- Afrikaans
- العربية
- Български
- Bosanski
- Česky
- Dansk
- Deutsch
- English
- Esperanto
- Español
- فارسی
- Suomi
- Français
- Gaeilge
- Galego
- עברית
- Magyar
- Bahasa Indonesia
- Italiano
- 日本語
- 한국어
- Lëtzebuergesch
- Bahasa Melayu
- Nederlands
- ‪Norsk (nynorsk)‬
- ‪Norsk (bokmål)‬
- Polski
- Português
- Română
- Русский
- Shqip
- Српски / Srpski
- Svenska
- ไทย
- Türkçe
- Tiếng Việt
- 中文