# Canya (planta)

### De Viquipèdia

| S'està produint una guerra d'edicions entre dues versions d'aquest article. La disputa és entre les versions 876002 i 885775. Podeu comparar-les des d'ací. La resta de les versions es troben a la pàgina de l'historial. Si us plau, no editeu l'article mentre no s'arribi a un consens a la pàgina de discussió.

| Per a altres significats, vegeu «Canya».

Canyes
Canya de sant Joan a Macarella (Menorca)
Classificació científica

Regne: | Plantae
Divisió: | Magnoliophyta
Classe: | Liliopsida
Subclasse: | Commelinidae
Ordre: | Poales
Família: | Poaceae

Subfamílies amb canyes

- Arundinoideae
- Bambusoideae
- Pooideae
- Altres

La canya és la tija de diferents poàcies (antigament gramínies) lignificades.

La planta de canyes és una de les formes de vida més antigues del món[1]

## La planta

És una planta hipofita i hidròfila, les tiges aèries són llenyoses i s'anomenen canyes. L’èxit de la canya es basa en la lleugeresa, resistència, dretor i rapidesa de creixement, impossibles de superar, en conjunt, per cap branca del país. I la seva esterilitat es veu amb escreix compensada per la rebrotada subterrània dels rizomes i fins envaïdora si hom no vigila; les seves formidables densitat i altura (100% de recobriment) són aconseguides quasi exclusivament per la canya, sens dubte l’herba més robusta que ens envolta.

### El rizoma

Rizoma anb arrels i canyes

El tronc principal d'una planta de bambús és un rizoma, tija subterrània i gegant que creix horitzontalment es troba en els primers 30 cm del subsòl, rarament més enfonsat. Té la mateixa estructura que la canya, fistulós però amb un canal més encongit i igualment separat i amb gemmes a nivell de cada nus. De cada gemma tant pot sortir un nou rizoma com una canya.

### La tija

La tija principal de les gramínies s'anomena canya. La canya és un tronxo fibrós, balmat i regularment separat amb membranes rígides coincidents amb els nusos. Les canyes no tenen escorça; la part exterior sol ésser llisa, molt dura, i molt flexible la part interna.

Els nusos són anells repartits més o menys regularment al llarg de la canya. A cada nus hi ha gemmes que quan es desenvolupen esdevenen branques. Sovint les gemmes dels nusos inferiors no es desenvolupen.

Les branques tenen la mateixa estructura de les canyes i també estan ramificades.

### La fulla

Les fulles són compostes típicament de beina, lígula i limbe. La beina envolta la tija, mentre que la lígula és un petit apèndix membranós, o rarament amb pèls, situat a la zona d'unió del limbe amb la beina; el limbe sol ser allargat i acabat amb punxa.

### La flor

La flor de les canyes és una inflorescència en panícula composta de tipus racemós, formada per un eix amb branques que són ramificades de nou en raïm.

### El fruit

Les llavors, si n'hi ha, són grans (Cariopsis), dels que s'en pot fer farina d'alta qualitat.

## Taxonomia

Les canyes són les plantes llenyoses de la família de les Poàcies, ordre Poals, subclasse Commelinidae, classe Liliopsida, divisió Magnoliophyta.

### Subfamílies, Tribus i gèneres

Canya
Senill

Arundinoide

- Tribu Arundínia
  - Gèneres:

- Arundo
- Dichaetaria

- Gynerium
- Hakonechloa

- Molinia
- Phragmites

- Thysanolaena

- - Principlas espècies:
    - Canya de Sant Joan o, simplement, canya (nom científic: Arundo donax).
    - Canya borda, canyavera, canya-xiula, senill o canyís (nom científic: Phragmites australis o Phragmites communis).
    - Canya fletxa o canya brava (nom cientific: Gynerium sagittatum)

Bambusoide

Bambú

- Tribu bambúsia o Canya americana o canya d'Amèrica, nom amb què es coneixen les diverses espècies de bambú.
- Principals gèneres:

Borró
Canya de sucre

- Arundinaria
- Bambusa
- Chimonobambusa
- Chusquea

- Dendrocalamus
- Fargesia
- Ferrocalamus
- Guadua

- Hibanobambusa
- Himalayacalamus
- Otatea
- Phyllostachys
- Pleioblastus

- Pseudosasa
- Sasa
- Semiarundinaria
- Shibataea
- Sinobambusa

- Espècies destacades:

- Phyllostachys pubescens
- Bambú groc
- Bambú negre

- Guadua angustifolia
- Chusquea culeou
- Bambusa oldhamii

- Dendrocalamus giganteus
- Pseudosasa japonica
- Semiarundinaria fastuosa

Poòidia

- Tribu Avènia
  - Canya d'arenal o borró (nom científic: Ammophila arenaria).

Panicòidia

- Tribu Andropogònia
  - Canya de sucre, canya dolça o canyamel (nom científic: Saccharum officinarum).

## Història

Els antecessors de les canyes, deuen ser les plantes vasculars més antigues de terra ferma, per la seva condició de planta hidròfila, és a dir, que absorbeix l’aigua per les seves fibres i que viu dins o a prop de l’aigua, com l’aquàtic canyís (Arundo phragmites) o la terrestre canya (Arundo donax). El tronc principal d’una planta de canyes és gegant, molt gegant, i subterrani, superficialment subterrani. En comptes d’aprofundir en el terreny, produeix i augmenta la capa fèrtil del sòl amb la qual cosa col·labora en la evolució dels minerals cap a l’humus (actualment és el vegetal conegut més ric en silici, carboni i altres elements). Aquesta característica de vida subterrània ha permès a les canyes superar situacions com incendis, terratrèmols, inundacions, depredadors i fins i tot el bombardeig d’Hiroshima. És a dir, que si una adversitat exterminadora arrasa la part aèria d’un canyissar, el tronc principal subterrani i que pot ser subaquàtic, no l’afecta vitalment, fins i tot el pot beneficiar, i està preparat per restablir la part aèria cada temporada següent, amb ajuda o sense de la fotosíntesi de les canyes gràcies a les reserves que acumulen els rizomes durant anys per produir cada canya, amb els aliments i l’aigua que proporcionen les arrels i amb l’oxigen que respira el rizoma. En el cas dels terratrèmols, l’avantatge del canyissar enfront els altres vegetals rau en el gegantisme del rizoma subterrani que ni una escletxa, ni una falla l’afectaran vitalment, així com tampoc les avingudes d’aigua. Gràcies a l’estructura de forjat del rizoma gegant subterrani i la flexibilitat de les canyes, mantenen ferms els marges del curs de l’escorrentia, redueixen la intensitat de la inèrcia de l’aigua i sedimenten la matèria orgànica en suspensió, creant l’ecosistema amb més diversitat i riquesa de vida de la terra encara avui dia: els aiguamolls, convertint-se en un excel·lent bressol, refugi i rebost de l’evolucionant fauna de tots els temps, entre ells els primers homínids de fa 10 milions d’anys, amb l’ús de la canya per produir sons i com a extensió de les extremitats anteriors per arribar als fruits, als insectes, als tubercles i arrels, per caçar rates i serps; o granotes, ocells i peixos als canyissars dels aiguamolls i començar a construir eines, instruments, armes...

### Paleolític

Amb eines de pedra es perfeccionen els instruments i les eines de canya, amb la qual cosa es possibilità la substitució de la canya per altres materials en territoris on no existia canya, com la flauta d’os d’Eslovènia, de 45.000 anys d’antiguitat .

Una eina de tall, dura com la pedra, és l’única eina que es necessita per manipular i transformar la canya.

## Simbolisme

Països catalans

- Menorca
  - La canya verda juntament amb la cullera de plata, es lliurada per l'alcalde al cavaller que ha encertat l’ensortilla en els jocs des Pla, en les Festes de Sant Joan.
- Mallorca
  - és costum engalanar les carrosses amb canyes, perquè des de temps immemorials s'ha considerat la canya com un amulet màgic que allunya els mals esperits. D’aquí ve el costum ancestral de posar una canya dreta, o una granera amb mànec de canya, al costat del llit o darrera la porta.
  - En la cerimònia del salt sobre el foc, la canya és l'emblema més característic dels dimonis, com a símbol de l'òrgan sexual.
- Castelló de la Plana
  - Romeria de les canyes

Mesopotàmia

El mesopòtamic del neolític tenia ja una aguda consciència de la seva pròpia fragilitat i de la seva impotència davant les grans forces de la naturalesa, ja fos la calor, la sequera, les inundacions, la colpidora tempesta, l'eixordadora i llampegant...[2] El mesopòtamic s'imaginava l'existència de forces causants dels cataclismes i de tot fenomen natural. Sabia que les seves condicions de vida depenien d'aquestes forces i tractava d'entendre-les. Hi veia quelcom en comú, una força única que, com en el cas de les canyes individuals dels canyers, donava al conjunt una forma similar de créixer i desenvolupar-se. A aquesta força comuna li van atribuir personalitat i li van donar nom, com en el cas de Nidaba, la deessa de les canyes. i de tota activitat relacionada amb elles.

- Nídaba es la deessa sumèria de les canyes, de la fertilitat, de l'escriptura, del saber i de la astrologia.

Antic Egipte

- Aaru era el paradís de l'inframon, era descrit com unes d'illes cobertes de canyes. La mitologia grega anomena aquestes illes del paradís, Camps Elisis, després Illes dels benaventurats o Jardí de les Hespèrides i Illes Afortunades, nom amb el que els romans anomenaren les illes Canàries i Madeira

Mesoamèrica

- Àcatl
  - zodíac asteca, és el símbol de la llum i la saviesa.
  - Any u del calendari asteca
- Kokopelli

Polinèsia

- - Kāne Milohai en la mitologia de Hawaiki és la força creadora del cel i la terra

Japó

Oracle de bambú

- Kunitokotatchi canya que va sorgir del caos, sobirà etern de la Terra.
- En el sintoisme, Izanagi va crear el món i de la seua pinta va néixer les canyes.

Antiga Grècia

Pan i Daphnis tocant una Siringa

- Siringa, nàiade o nimfa que es convertí en canyer per fugí del amor del déu Pan.
- Flauta de Pan, és la flauta contruida pel déu Pan amb les canyes en que es convertí Siringa.
- Lira, inventada amb unes canyes i una closca de tortuga per Hermes, que la va canviar per la flauta a Apol·lo.
- Aulos o Oboè doble, constaba de dos tubs de canya i una inxa, inventat per Atena que el llençà perque al tocar-lo se li deformaba la cara, el va recollir Màrsies i va retar a
- Cànon

Bíblia

- 1R 14,15 El Senyor colpirà Israel, que serà com una canya sacsejada per l'aiguat
- Is 36,6 Confies en Egipte, però Egipte és una canya trencada que es clava i forada la mà del qui s'hi apuntala. Això és el faraó, rei d'Egipte, per a tots els qui se'n fien!
- Is 42,3 No trenca la canya esquerdada ni apaga el ble que vacil·la. Porta la justícia amb fermesa,
- Ez 29,6 Llavors tots els habitants d'Egipte sabran que jo sóc el Senyor. Tu, Egipte, eres una canya on el poble d'Israel es recolzava;
- Sir 40,16 La canya que creix vora l'aigua o a la riba d'un riu serà arrencada abans que qualsevol altra herba;
- Mt 27,29 i li posaren al cap una corona d'espines que havien trenat, i a la mà dreta una canya. S'agenollaven al seu davant i l'escarnien dient: --Salve, rei dels jueus!
- Mt 27,30 Després li escopien, prenien la canya i li pegaven al cap.
- Altres: Ex 30,23; 2R 18,21; Am 8,1; Ez 27,19; Ct 4,14; Mt 11,7; Mt 12,20; Mt 27,48; Mc 15,19; Mc 15,19; Lc 7,24; Mt 12,20...

Xina
Àfrica

## Etnobotànica

### Agricultura

cistell d'anar a caçar bolets

La planta de canyes, des de sempre, ha estat conrreada i darrerament anorreada per l'home.

Presència d’aquesta herba (Gramínia) geganta en la vida agrícola a casa nostra: encanyissats, aspres, mànecs, arnes, cistells, badoqueres, canya de pescar, infinits objectes fets de canya, tots ben familiars; tallavents, fixador de marges, productor d’humus; i els brots tendres, encara, resulten un bon farratge per als animals de bast.

### Industria

llengüetes per instruments musicals, canyissos, cistelleria.

### Sostenibilitat

P. aurea i A. donax a Medinyà

Característiques del canyar, a les nostres contrades, (Arundini-Covolvuletum sepium[3]): densitat i altura (100% de recobriment, 3-8 m), permacultura, renovable (cada any es pot recollir fins al 50% o cada 2 anys el 100%), no necessita regadiu, fitosanitaris ni adobs sintètics.

Per restaurar sòls, per depurar els nitrats de l’aigua del subsòl, per augmentar la capacitat de la capa freàtica i retenir l’aigua, per absorbir CO2 i produir oxigen; per evitar inundacions i erosions de terreny, per mantenir el paisatge i evitar la desertificació, per fixar dunes, marges i dics, com a pantalla visual i acústica, com ornamental; per alimentar centrals elèctriques de biomasa, per estabilitzar el compostatge aeròbic, per bioconstrucció, per produir a baix cost carbó activat d’alta qualitat per filtres de depuradores.

Contribuint en la pal·liació de problemes com: Gestió i descontaminació de l’aigua, canvi climàtic, desforestació, desertificació, contaminació atmosfèrica.

### Invents

- Avió
- Llum d'incandescència

El 1878 va ser patentada per Thomas Alva Edison qui, desprès d'experimentar amb més de mil materials diferents, aconseguí industrialitzar-la amb filament de bambú carbonitzat.

- Càlam

El càlem es un instrument de canya tallada en punta de la qual es pot servir-se per a l'escriptura sobre argila, cera o mullat en una tinta, sobre papir, pergamí, paper...

- Canya de pescar
- Sarbatana
- Estel

Un estel o milotxa és un aparell, normalment considerat una joguina, va ser inventat a la Xina, amb la finalitat de comunicar-se en els combats. Sol estar fet de seda, paper, estès mitjançant una estructura de canyes

- Polo

En els seus origens els materials eren: una pilota de fusta de rizoma de bambú, una canya de bambú amb el seu rizoma, i dos arcs de bambú que feien de porteria.

- Teler
- Volta de canó

L'origen del volta de canó a la mediterrània es troba en els inicis de les primeres cultures Mesopotàmiques. En un país on no existia la pedra ni la fusta, els únics materials de construcció que la naturalesa proporcionava eren el fang i les canyes, i se'n servien per realitzar les primeres construccions, de la forma següent: Consistia a lligar juntes formant un feix, una bona quantitat de canyes i aquests feixos es plantaven fortament a terra formant dues línies paral·leles... Els feixos verticals s'inclinaven cap endins i es lligaven els uns cap els altres formant una successió d'arcs... Recobrien la part externa amb una grossa capa de fang... La casa de canyes o cabanya solia ser un túnel allargat, es a dir un recinte amb sostre de volta. Quan una d'elles s'encenia casualment, podia quedar en peu una part del teulat amb la seva grossa coberta de fang endurida per l'escalfor; i així s'originarà l'arc. Per construir vertaders arcs n'hi havia prou en col·locar els rajols sobre una carcassa de canyes. El mateix procediment podia usar-se en la construcció de la volta.[4]

## Vegeu també

- Canya
- Canya del país
- Bambú

## Bibliografia

1. Ràfols Casamada, Joan. (1995), Seudònim: De Morei, J., La canya: humilitat i utilitat, Revista Catalunya Rural i Agrària, Barcelona, núm.18, pàgs.28-30
2. Font i Quer, Pius. Diccionario de botànica, Labor, 1993 ISBN 8433558048 (castellà)
3. Langlais,Géry. Maisons de Bambou, Hazan, 2002 ISBN 2-85025-829-6 (francès)
4. Negi, Dr. S. Bamboos & Cannes 1996 ISBN 8121101263 (anglès)

## Referències

1. ↑ Document del Programa de les Nacions Unides per al medi ambient (francès) [1] (anglès)
2. ↑ Mosterin, Jesús. El Pensamiento arcaico: Historia del pensamiento, Alianza editorial, 2006, ISBN 84-206-5833-2. (castellà) (PDF)
3. ↑ Folch i Guillen, Ramon La. vegetació dels països catalans. Ketres, 1981.
4. ↑ Deulofeu, Alexandre. Les cultures irano-sumèria-caldea, hitita i egípcia, ed. AACC i CEE 2005 ISBN 84-609-5660-1

## Ellaços externs

Podeu trobar més informació en els projectes germans de Wikimedia:
| Commons.
| [{{localurl:Commons:Category:{{{Commonscat}}}|uselang=ca}} Commons].
| Viccionari.
| Viquidites.
| Viquiespècies.
| Viquillibres.
| Viquinotícies.
| Viquitexts.
| Viquiversitat.

- Xarxa internacional del Bambú i el Ratan (INBAR) (castellà), (anglès), (francès), (japonès)
- MEDIR
- Taxonomic Information System (ITIS) (anglès)

Obtingut de "http://ca.wikipedia.org../../../c/a/n/Canya_%28planta%29.html"

Categoria: Canyes

##### Views

- Article
- Discussió
- Revisió actual

##### Cerca

##### En altres llengües

- English
- Español
- Français