# Bibliografia

### De Viquipèdia

La bibliografia és l'estudi de referència de textos. La bibliografia enumerativa, descriptiva, i textual, constitueixen una clase de bibliografia de referència mitjançant sistemes de signes cap als textos (embranquen amb els camps de la senyalètica i de la semiòtica). La bibliografia analítica, tanmateix, forma una clase diferent de referència, que té més a veure amb la interpretació dels documents i els seus conceptes que amb llistar-los. Dins aquesta última, trobem la bibliografia històrica i la bibliografia sociològica.

De fet, canvis recents de la teoria de la bibliografia, la relacionen amb altres teories que tracten amb la gramàtica, com la lingüística, la semiòtica, i la psicologia de lectura i escriptura, amb la teoria de la informació i estudis de comunicacions, amb l'estat dels textos i les formes de llur transmissió, el que representa un desafiament formidable a la pràctica tradicional, i que pot també donar al principi bibliogràfic una posició central força nova en quant a objecte de ser i la seva funció. Així doncs, i segons això, una definició menys tradicional i més actual de bibliografia podria ser la d'una disciplina que estudia textos sota formes de coneixement registrades, i llurs processos de transmissió, incloent la seva producció i recepció.

En un sentit més clàssic i més restrictiu la bibliografia s'estèn com una visió de conjunt de (una quantitat considerable de) totes les publicacions en alguna categoria:

- obres d'algun autor.
- publicacions sobre algun tema específic.
- publicacions editades en algun país específic
- publicacions editades en algun període específic
- publicacions esmentades o relacionades amb una obra particular (una bibliografia d'aquest tipus, a vegades anomenat llista de referència hauria d'aparèixer normalment al final de qualsevol article en la literatura científica)

Una bibliografia prova de donar una visió de conjunt completa de la (important) literatura en la seva categoria. És un concepte oposat a un catàleg de biblioteca, que només llista elements trobables en la biblioteca. Tanmateix, els catàlegs d'algunes biblioteques nacionals també serveixen de bibliografies nacionals, ja que (gairebé) totes les publicacions de tal país són continguts als catàlegs.

Les bibliografies es poden ordenar d'unes quantes maneres, similars a catàlegs de biblioteca.

Les bibliografies anotades donen descripcions aproximades de com pot ser d'útil cada font per un autor construint un protocol o argument. Creant aquestes anotacions, normalment unes quantes frases, s'estableix un resum que expressa la pertinència de cada font abans d'escriure.

# [edita] Composició d'una bibliografia

## [edita] Font

El lloc on s’extreu la informació és sempre de la portada de l’obra. Quan el document no té portada, s’ha de cercar la informació de la coberta, contracoberta, contraportada o qualsevol altra part del llibre.

## [edita] Creació d'una citació

Les citacions són les referències d'altres autors o obres incorporades en el document que s'elabora.

### [edita] Citacions textuals

Segons les condicions de publicació de la Societat Catalana de Comunicació (SCC), membre de l'Institut d'Estudis Catalans (IEC), les citacions textuals s'escriuren, en rodona, i entre cometes.

La referència s'escriurà després de les cometes.

Si les citacions són més llargues de 3 línies s'escriuen en un paràgraf independent, sagnat 1cm a l'esquerra i el cos de lletra 1 punt més petit (normalment 11 p.) que la del cos del text. L'interlineat ha de ser senzill.

La referència de la citació va al final, abans del punt final.

Les supressions de text en les citacions cal indicar-les amb tres punts entre claudàtors:[...].

### [edita] Referències bibliogràfiques

Qualsevol referència d'una altra obra cal ressenyar-la convenientment o bé a peu de pàgina o bé al final del capítol o al final de l'obra.

Hi ha tres sistemes principals de citacions: a) les citacions numèriques b) les citacions en notes c) les citacions d'autor i any

#### [edita] citacions numèriques

Les crides de nota del text remeten a la citació de l'obra de procedència mitjançant un número que es refereix a una llista d'obres citades al final del capítol o del llibre, ordenada numèricament.

#### [edita] citacions en notes

Les crides de nota del text remeten a notes (situades a peu de pàgina, al final del capítol, o al final de l'obra) que contenen les referències bibliogràfiques. A vegades aquestes notes porten la citació abreujada que remet a la bibliografia final de l'obra.

#### [edita] citacions d'autor i any

Es tracta de posar directament al text, entre parèntesis, el primer element (gairebé sempre l'autor), l'any d'edició de l'obra de referència i, si cal, la pàgina o pàgines.

- Exemple: (Lüdtke, 1988), (Lüdtke, 1988: 1633)

Quan aquestes referències apareixen al final d'un període, han d'anar sempre després del signe de puntuació.

- Exemple: És clar que el sistema de codificació més estàndard actualment és el TEI (Burnard, 1995) i, com a tal, ...

Si hi ha més d'una referència, s'escriuen totes dins dels mateixos parèntesis, separades per punt i coma (Barry i Fourcin, 1992; Péan et al., 1993).

Si en el text ja se cita l'autor només cal escriure l'any entre parèntesis.

- Exemple: Tal com diu Burnard (1995a), el sistema de...

En el cas de citar més d'una obra del mateix any del mateix autor, les obres s'enumeren amb lletres minúscules després de l'any, sense deixar cap espai.

- Exemple: (Burnard, 1995a).

Si a més de l'obra es vol anotar la pàgina o les pàgines concretes, la referència s'escriu després de l'any precedida de dos punts.

- Exemple: (Burnard, 1995: 53-56)

# [edita] Creació d'una referència bibliogràfica

Existeixen diferents criteris.

## [edita] Criteri ISBN orientat a la catalogació

El Comitè Permanent de la Secció de Catalogació de la Fédéració International d'Associacions i Institutions Bibliotecàries (IFLA) (que és l'organització internacional de biblioteconomia) elabora una normativa internacional de referenciació bibliogràfica (ISBD). La Descripció Bibliogràfica Internacional Normalitzada (ISBD) presenta diferents apartats, segons es tracti de material cartogràfic, llibres en general, material no llibrer, material musical, recursos electrònics, publicacions seriades, etc.

### [edita] Normes consultables a Internet

Aquí es presenten les normes generals ISBD(G), vàlides per la catalogació d'obres generals en una biblioteca: [1]

### [edita] Normes editades

- FEDERACIÓN INTERNACIONAL DE ASOCIACIONES DE BIBLIOTECARIOS Y BIBLIOTECAS. ISBD(CM): descripción bibliográfica internacional normalizada para material cartográfico. Ed. rev. Madrid: ANABAD. Arco-Libros, D.L. 1993.
- FEDERACIÓN INTERNACIONAL DE ASOCIACIONES DE BIBLIOTECARIOS Y BIBLIOTECAS. ISBD(G): descripción bibliográfica internacional normalizada general. Ed. rev. Madrid: ANABAD. Arco-Libros, D.L. 1993.
- FEDERACIÓN INTERNACIONAL DE ASOCIACIONES DE BIBLIOTECARIOS Y BIBLIOTECAS. ISBD(NBM): descripción bibliográfica internacional normalizada para materiales no librarios. Ed. rev. Madrid: ANABAD. Arco-Libros, D.L. 1993.
- FEDERACIÓN INTERNACIONAL DE ASOCIACIONES DE BIBLIOTECARIOS Y BIBLIOTECAS. ISBD(PM): descripción bibliográfica internacional normalizada para música impresa. Ed. rev. Madrid : ANABAD. Arco-Libros, D.L. 1994.
- FEDERACIÓN INTERNACIONAL DE ASOCIACIONES DE BIBLIOTECARIOS Y BIBLIOTECAS. Pautas para la aplicación de las ISBD a la descripción de partes component: ANABAD. Arco-Libros, D.L. 1994.
- FEDERACIÓN INTERNACIONAL DE ASOCIACIONES DE BIBLIOTECARIOS Y BIBLIOTECAS.: ISBD(ER) : International Standard Bibliographic Description for Electronic Resources. München : Saur, 1997. Disponible también en: http://www.if
- FORMATO IBERMARC para registros bibliográficos. 6ª ed. Madrid : Biblioteca Nacional , 2001
- REGLAS de catalogación. Ed. nuevamente rev. Ed. refundida y rev. Madrid: Ministerio de Educación y Cultura, Centro de Publicaciones : Boletín Oficial
- REGLAS de catalogación. Ed. nuevamente rev. Madrid: Ministerio de Cultura, Centro de Publicaciones. 1999.

## [edita] Criteri ISO orientat a l'edició

L'ISO (Organització international de normalització) és l'entitat internacional encarregada de produir els estandars normatius en els camps industrials i comercials.

La normativa ISO 690 és la que s'ocupa d'establir una normativa internacional d'edició de referències bibliogràfiques.

Pautes a tenir en compte:

La norma ISO 690 ens dona uns camps determinats que hem d’anar seguint en la mateixa seqüència. Alguns d’aquests camps són opcionals i altres són fixes.

Així, la persona que fa una llista bibliogràfica ha de tenir en compte que sempre s’han de seguir les mateixes pautes en els camps opcionals. Per tant, si s’opta per incloure tots o alguns dels elements opcionals, s’haurà de mantenir aquest criteri uniforme al llarg de tot el treball.

### [edita] Citació de monografies

És aquell document en qualsevol suport, ja sigui llibre, enregistrament sonor, video,..., que no ha estat publicat en sèrie. És una publicació que es completa en un o més volums.

1. Els camps que es faran constar són:
     Títol
     Responsabilitat secundària: Traductors,… (Camp opcional)
     Edició: Núm d’edició
     Dades de publicació: Lloc d’edició, editorial i any
     Descripció física: Pàgines del document (Camp opcional)
     Col·lecció: Col·lecció i número (Camp opcional)
     Notes (Camp opcional)
     Numero normalitzat: Número ISBN (Camp opcional)
     Si hi ha alguna obra que no té traductor o col·lecció o alguna nota,...es passa a descriure el camp següent.
2. Puntuació
     Després de l’autor: Punt espai
     Després del títol: Punt espai
     Després de la responsabilitat secundària: Punt espai
     Després de l’edició: Punt espai
     Després del lloc d’edició: Espai
     Després de l’editorial: Coma espai
     Després de l’any de publicació: Punt espai
     Després de les notes: Punt espai
     Abans del nom de la col·lecció: Obrir parèntesi
     Després del nom de la col·lecció: Espai ; espai
     Després del número de col·lecció: Tancar parèntesi punt
     Després de notes: Punt espai
     Després del número normalitzat: Punt
     Tota la puntuació ha de ser exacte. És totalment important seguir els mateixos espais. En cas contrari, la cita bibliogràfica seria incorrecta. D’aquesta manera, la cita bibliogràfica quedaria de la següent manera:
     COGNOMS DE L’AUTOR, Nom de l’autor. Títol del llibre. Núm d’edició. Lloc de publicació: editorial, any. Núm pàgines. (Col·lecció ; Núm. de la col·lecció). Notes. ISBN xxxxxxxxxx.
     Exemples:
   - TORO, Josep. El cuerpo como delito : anorexia, bulimia, cultura y sociedad. Barcelona: Editorial Ariel, 1996. 353 p. (Ariel Ciencia). ISBN 84-344-8023-9.
   - LAZARUS, Richard S.; FOLKMAN, Susan. Estrés y procesos cognitivos. Trad. de María Zaplana. Barcelona: Martínez Roca, 1986. 468 p. (Biblioteca de Psicologia, psiquiatría y salud. Serie Universidad ; 3). ISBN 84-270-1013-3.
3. Tipografia
   1.   Els títols dels llibres sempre van subratllats o en cursiva. Quan s’adopta una de les dues formes, sempre s’ha d’utilitzar la mateixa.
     En els esborranys mecanografiats, la lletra cursiva s’indica subratllant la paraula o frase corresponent, que al passar a impremta, s’haurà de compondre en cursiva.
4. Utilització de les diverses llengües en els camps
     Hi ha camps que s’utilitza la llengua en que està escrit el document i n’hi ha d’altres que s’utilitza la llengua de la persona que fa la cita bibliogràfica. Els camps que s’utilitza la llengua en que està escrit el document són: Autor - Títol - Responsabilitat secundària - Edició - Dades de publicació - Col·lecció
     Els camps que s’utilitza la llengua de la persona que fa la cita bibliogràfica són: Descripció física - Notes

### [edita] Regles, excepcions i variants dels diferents camps

#### [edita] Autor o autors

1. A vegades ens poden trobar que l’obra no té un nom d’un autor determinat sinó que figura només el nom d’una entitat. En aquest cas:
     Mirarem si és una obra que tracta pròpiament de l’entitat (memòria, pressupostos, repertori, catàleg,...de l’entitat). Si és així, l’autor serà l’entitat.
     - Col·legi Oficial de Psicólegs de Catalunya. Memòria 1997. Barcelona: Col·legi Oficial de Psicólegs de Catalunya, 1998. 91 p.
     En cas contrari, s’entra la cita bibliogràfica directament pel títol. Exemple:
     - Pla de salut de Catalunya. Barcelona: Generalitat de Catalunya. Departament de Sanitat i Seguretat Social, 1997. 492 p. Inclou un full solt amb una fe d’errades. ISBN 84-393-4242-X.
2. Hi ha altres obres, que no hi han autor/s sinó que hi ha un editor literari. En aquest cas, l’editor literari es considera autor de l’obra sempre que el seu nom estigui clarament especificat a les fonts d’informació. Llavors es posa el nom de l’editor seguit de (ed.) o (eds.). Exemple:
     - DUNNETTE, Marvin D. (ed.). Handbook of industrial and organizational psychology. New York [etc.]: John Wiley & sons, 1983. 1740 p. ISBN 0-471-88642-4.
3. També pot ser que hi hagi dos o tres autors, o dos o tres entitats autores. En aquest cas, s’anoten una darrera l’altra separades per ; espai. Exemple:
     - GREENSPAN, Stanley I.; LIEFF BENDERLY, Beryl. El crecimiento de la mente y los ambiguos origenes de la inteligencia. Traducción de Ernesto Thielen. Barcelona: Paidós, 1997. 401 p. (Paidós transiciones ; 8). ISBN 84-493-0505-5.
4. Quan hi ha més de tres autors en una mateixa obra (ja siguin persones o entitats), l’obra es considera obra anónima. Per tant s’encapçala directament pel títol. Exemple:
     En l’obra Manual de técnicas e instrumentos de formación en la empresa, els autors són: Federico Gan, Eva de Francisco, Beatriz Alonso i Santiago Puyol. A l’hora de fer una cita bibliogràfica, es considera que és una obra anónima perquè està escrita per més de tres autors. Per tant, la cita quedaria de la següent manera:
     - Manual de técnicas e instrumentos de formación en la empresa. Barcelona: Ediciones Apóstrofe, 1995. 384 p. (Apóstrofe itinerario). ISBN 84-455-0111-9.

#### [edita] Títol

El títol s’ha de posar igual que apareix a la font. En alguns casos ens poden trobar que hi hagi un títol i segueix tipogràficament amb una altra frase. Aquesta altra frase s’anomena subtítol.

  a) El subtítol el posarem després del títol seguit de: Espai : espai. Exemple:
  - ROSEN, David. El Tao de Jung : una vía a la integridad. Traducción de Alicia Sánchez Millet. Barcelona: Paidós, 1996. 237 p. (Paidós Junguiana ; 1). ISBN 84-493-0520-9.
  b) També ens podem trobar que hi hagi un títol i al costat la seva traducció en altres llengües. Això s’anomena títol paral·lel. A la cita bibliogràfica ho posariem després del títol i després la puntuació: Espai = espai. Exemple:
  - Psicologia = Psychology. Londres: Association of psychology, 1996. 345 p. ISBN 56-562-5896-3.

#### [edita] Designació general de material

Quan estem descrivint un material que no és un llibre (ex.: un video, cassette, CD,…) farem constar a darrera el títol, el tipus de material que és.

La designació general de material està concretat per una sèrie de paraules que són les següents. Sempre s’utilitzarà una d’aquesta paraules. No és correcte utilitzar altres paraules o sinónims.

Llista de paraules per designar el material:Enregistrament de vídeo, enregistrament sonor, material gràfic, microforma, multimèdia (Multimèdia s’utilitza quan el material el formen diferents materials. Per exemple un llibre que a més porta un cassette, un joc i un manual d’instruccions). Aquestes paraules sempre aniran entre claudàtors. Exemple:

- El sistema català de serveis socials [Enregistrament de vídeo]. Barcelona: Escola Universitària de treball social, 1996.

#### [edita] Lloc de publicació

Si al posar el lloc de publicació hi haguessin més d’un nom (ex: Buenos Aires, Barcelona, Madrid) és posa en primer lloc el que es troba primer i després [etc.]. Exemple:

- Buenos Aires [etc.]

Si, tot al contrari, no consta el nom del lloc, es posa [s.l.]. Exemple:

- [s.l.]: Eumo, 1998.

#### [edita] Editorial

En cas que no constés el nom de l’editorial es posa [s.n.]. Exemple:

- Barcelona: [s.n.], 1998.

#### [edita] Com citar congressos, conferències, fires, exposicions,...

A l’hora de citar congressos, conferències, fires,. exposicions,…es posa el títol i després del títol s’obre parèntesi i s’especifica el número del congrés…, l’any i el lloc on es va fer. Finalment es tanca parèntesi. Cada element d’aquesta informació anirà separada per Espai : espai. Exemple:

- Congreso de servicios sociales municipales : conferencias y ponencias. (1r. : 1995 : Sitges). Barcelona: Diputació de Barcelona, 1996. 397 p. ISBN 84-7794-442-3.

#### [edita] Citació de capítols o fragments de llibres

Els camps, en aquest cas, serien els següents:

Autor del capítol o fragment

Títol del capítol o fragment

Element d’enllaç: L’element d’enllaç és: Si estem fent la cita en castellà: En Si estem fent la cita en català: Dins

Títol del llibre

Edició

Dades de publicació: Lloc d’edició, editorial i any

Pàgines: Pàgines on està l’article

La puntuació després de cada camp quedaria de la següent manera:

Després de l’autor del capítol o fragment: Punt espai

Després del títol del capítol o fragment: Punt espai

Després de l’element d’enllaç: : espai

Després del títol del llibre: Punt espai

Després del lloc d’edició: Dos punts espai

Després de l’editorial: Coma espai

Després de l’any de publicació: Punt espai

Després de les pàgines: Punt

La cita bibliogràfica quedaria de la següent manera:

COGNOMS, Nom de l’autor. "Títol del capítol". Dins: Títol del llibre. Lloc d’edició: editorial, any. Pàgines.

Exemple:

- MORAGAS MORAGAS, Ricardo. "Biología". Dins: Gerontología social : envejecimiento y calidad de vida. Barcelona: Editorial Herder, 1995. p. 45-69.

Tipografia

El títol del capítol o fragment sempre va entre cometes mentre que el títol del llibre va en cursiva o subratllat.

### [edita] Publicacions en sèrie

Per a revistes o altres tipus de publicacions seriades.

Cal tenir en compte que quan diem citació de publicacions en sèrie ens referim a tota una revista sencera, és a dir a tota la revista (amb tots els números). Si volem citar un número concret d’una revista aniria en un altre apartat que explicarem a continuació.

Els camps són:

Títol

Autor

Edició

Designació dels números: El primer número que va sortir amb la seva data de publicació i l’últim número amb l’última data de publicació. Si és una publicació que encara es publica es deixa en blanc l’últim apartat. (Camp opcional)

Dades de la publicació: Lloc d’edició, editorial i any

Descripció física: Números que consta la col·lecció (Camp opcional)

Col·lecció (Camp opcional)

Periodicitat

Notes (Camp opcional)

Número normalitzat: Número ISSN (Camp opcional)

Després de cada camp hi ha la següent puntuació:

Després del títol: Punt espai

Després de l’autor: Punt espai

Després de l’edició: Punt espai

Després del primer número: Obrir parèntesi, posar la data d’aquest primer número, tancar el parèntesi i posar un guió

Després de l’últim número: Obrir parèntesi, posar la data de l’últim número, tancar parèntesi i punt espai. Si la revista encara es publica es deixa un espai en blanc.

Després del lloc d’edició: : espai

Després de l’editorial: Coma espai

Després de l’any de publicació: Punt espai

Després de la descripció física: Punt espai

Després de la col·lecció: Punt espai

Després de la periodicitat: Punt espai

Després de les notes: Punt espai

Després del número normalitzat: Punt

La cita bibliogràfica quedaria de la següent manera:

Títol de la revista o diari. Número del primer exemplar (data d’aquest número) - Número de l’últim exemplar (data d’aquest número). Lloc d’edició: editorial, any del primer número - data de l’últim número.Números que consta la sèrie. Nom de la col·lecció. Periodicitat. Notes. Número normalitzat.

Exemple:

- Full Informatiu. Núm. 1 (setembre 1986) - . Barcelona: Col·legi Oficial de Psicólegs de Catalunya, 1986 - . Mensual.

Tipografia

Els títols de revista sempre va subratllat o en cursiva. És el mateix cas que amb els llibres.

### [edita] Revista o diari

Els camps serien:

Nom de la revista

Lloc de publicació

Any

Número

La puntuació que aniria després de cada camp, és:

Després del títol: Punt espai

Després del lloc d’edició: Coma espai

Després de l’any de publicació: Coma espai

Després del número: Punt

La cita bibliogràfica quedaria de la següent manera:

Títol de la revista. Lloc d’edició, any, número.

Exemple:

- AEDIPE. Madrid, 1998, núm. 5.

Tipografia

Igual que els títols de monografies i publicacions en sèrie. Sempre anirà subratllat o en cursiva.

### [edita] Articles dins d'una revista o diari

Els camps per citar articles de revista o diaris són:

Autor de l’article

Títol de l’article

Títol de la revista o diari

Edició

Número de la revista i data

Pàgines

La puntuació després de cada camp aniria de la següent manera:

Després de l’autor de l’article: Punt espai

Després del títol de l’article: Punt espai

Després del títol de la revista o diari: Punt espai

Després de l’edició: Punt espai

Després del número de revista: Obrir parèntesi

Després de la data de la revista: Tancar parèntesi coma

Després de les pàgines: Punt

La cita bibliogràfica seria:

COGNOM, Nom de l’autor. "Títol de l’article". Títol de la revista. Edició. Número (data), pàgines.

Exemple:

- GARRIGA, Concepció. "Els abusos sexuals en el context de la relació terapèutica". Full Informatiu. Núm. 106 (setembre 1998), p. 2.

Tipografia

El títol de l’article sempre anirà entre cometes mentre el títol de la revista o diari sempre anirà en cursiva o subratllat.

### [edita] Ordenació de la bibliografia

Quan és només una cita bibliogràfica es pot posar el nom de l’autor directament (nom i cognom) però generalment es fa una llista amb cites bibliogràfiques. Llavors, els noms dels autors aniran ordenats alfabèticament per tant s’entrarà: COGNOM, nom.

El sistema d’ordenació és paraula per paraula.

## [edita] Altres criteris

La norma ISO 690:1987 (UNE 50-104-94) és el marc internacional que dóna les pautes mínimes per a les citacions bibliogràfiques de documents impresos i publicats. Prenent com a referència aquesta norma, cada consell editorial, cada societat científica, cada universitat... elabora el seu propi manual d’estil.

### [edita] Criteri de l'IEC

Segons les condicions de publicació de la Societat Catalana de Comunicació (SCC), membre de l'Institut d'Estudis Catalans (IEC), la bibliografia recomanada i/o amb la qual s'ha treballat ha de seguir la següent forma:

Un llibre o capítol d'un llibre:

Autor del capítol, en majúscules, l'any de publicació, entre parèntesis, punt, el capítol entre cometes punt, A: autor del llibre, en majúscules, punt, el títol del llibre, en cursiva, punt, el lloc d'edició: editorial, coma, pàgines.

Exemple:

- DÍAZ NOSTY, B. (1989). «La proyección multimedia en España». A: TIMOTEO ÁLVAREZ, J. [ed.]. Historia de los medios de comunicación en España. Madrid: Ariel. (Ariel Comunicación), p. 60-120.

Un article en una revista:

Autor de l'article, en majúscules, punt, l'any, entre parèntesis, punt, el títol de l'article, entre cometes, punt, el nom de la revista, en cursiva, coma, el lloc de la publicació entre claudàtors, coma, el número de la revista, coma, i les pàgines on trobar-lo.

Exemple:

- BUSTAMANTE, E. (1995). «El sector audiovisual. Grandes expectativas, profundas incertidumbres». Telos, [Madrid], núm. 41 (març), p. 12-25.

### [edita] Centre de Terminologia de Catalunya (TERMCAT)

El Centre de Terminologia de la Generalitat de Catalunya ha elaborat uns criteris de citació bibliogràfica que es basen en la norma ISO 690 i en la descripció bibliogràfica normalitzada internacional (ISBD).

### [edita] Modern Language Association (MLA)

http://www.mla.org/

Aquesta associació americana és una entitat molt important d'indexació bibliogràfica (sobretot en llengua anglesa). Ha publicat diferents llibres que tracten sobre les normes d'estil en bibliografies. S'utilitza molt en literatura, arts, i humanitats.

- Reglament
- Exemples

### [edita] American Psychological Association (APA)

http://www.apastyle.org/

És l'associació americana de psicologia. Té la vocació de representar als psicòlegs de tot el món. L'abast internacional de l'organització de la publicació de les seves normes d'estil ha donat peu a que serveixin de referència en el camp de la salud (psicologia, medicina) i en general en totes les ciències socials.

- Reglament
- Exemples

### [edita] Universitat de Chicago/Turabian

http://www.chicagomanualofstyle.org/

Aquesta universitat (juntament amb Kate L. Turabia) ha empès les normes d'estil en el camps del periodisme, la història i les humanitats.

- Reglament1 o Reglament2
- Exemples Chicago
- Exemples Turabian

### [edita] AMA

La American Medical Association elabora un Manual d'estil que ha servit d'estàndar per les disciplines que s'ocupen de Medicina, salud, i ciències biològiques.

- Exemples

### [edita] Vancouver

- Reglament

### [edita] CBE

http://library.osu.edu/sites/guides/cbegd.html

D'ús en l'àmbit científic universitari (sobretot als EUA).

Manual:

- CBE Style Manual Committee. (1994). Scientific style and format: The CBE manual for authors, editors, and publishers. 6th ed. Cambridge; New York: Cambridge University Press.

### [edita] National Library of Medicine (NLM)

http://www.nlm.nih.gov/

D'ús en l'àmbit mèdic i per extensió en ciències.

- Reglament

Manual:

- Patrias, K. (1991). National Library of Medicine recommended formats for bibliographic citation. Bethesda, MD: National Library of Medicine Reference Section.

# [edita] citació d'un recurs electrònic

- Com citar recursos electrònics
- [http://www.udc.es/etsa/biblioteca/utilidades/ISO6902.doc Extractos de la norma ISO 690-2: Información y documentación. Referencias bibliográficas. Parte 2: documentos electrónicos y partes de los mismos.)
- International Standard Bibliographic Description for Electronic Resources

# [edita] Abreviatures

Les referències bibliogràfiques que utilitzen abreviatures d'origen llatí van entre claudàtor. Moltes llengües les han tendit a substituir pel seu equivalent vernacular:

- [ca.] circa, precedeix una data de publicació aproximada
- [et al.] et alii, indicació de l’omissió d’autors
- [i.e.] id est, precedeix una data de publicació corregida
- [S.l.] sine loco, s’utilitza quan no es coneix el lloc de publicació
- [s.n.] sine nomine, s’utilitza quan no es coneix el nom de l’editor
- [sic] segueix una incorrecció

Abreviatures típiques:

- (a.d.) alta densitat
- art. article
- cap. capítol
- col·l. col·lecció
- comp. compilador
- coord. coordinador
- cop. copyright, precedeix la data extreta del copyright
- (d.d.) doble densitat
- dir. director
- DL dipòsit legal, precedeix la data extreta del dipòsit legal
- ed. editor o director literari
- núm. número d’exemplar de publicació en sèrie
- p. pàgina/es
- v. segueix el nombre de volums d’una monografia
- Vol. precedeix el número del volum citat
- § paràgraf

## [edita] Enllaços externs

- Harvard Reference Generator
- Author Bibliographies
- Internet Information Reference Center
- myBiblio citation creator
- EasyBib

Obtingut de "http://ca.wikipedia.org../../../b/i/b/Bibliografia.html"

Categoria: Bibliografia

##### Views

- Article
- Discussió
- Revisió actual

##### Cerca

##### En altres llengües

- العربية
- Dansk
- Deutsch
- English
- Español
- Suomi
- Français
- עברית
- Italiano
- 日本語
- Nederlands
- Polski
- Português
- Русский
- Slovenčina
- Српски / Srpski
- Svenska
- ไทย
- Türkçe
- ייִדיש
- 中文