# Concorde

### Z Wikipedie, otevřené encyklopedie

Concorde
Concorde Air France
Typ: | Nadzvukový dopravní letoun
Výrobce: | Aérospatiale – BAC
První let: | 2. března 1969
Zaveden: | 21. ledna 1976
Vyřazen: | 24. října 2003
Hlavní uživatel: | British Airways Air France
Vyrobeno: | 16
Cena za kus: | 46 milionu $ v roce 1977

Aérospatiale-BAC Concorde 101/102 (z lat. concordia, jednota, svornost) je nadzvukový dopravní letoun, který provozovaly British Airways a Air France. Symbolizoval usmíření rivality mezi Velkou Británií a Francií.

Concorde byl po 15-letém vývoji zařazen do letové služby a až na neštěstí v roce 2000 nedošlo v 27-letém provozu nikdy k větším nehodám nebo problémům. Byl považován za krále vzduchu. Konstrukce byla navržena a postavená firmou Aérospatiale (dnešní EADS) a British Aircraft Corporation (dnes BAE Systems), pohonná jednotka Olympus 593 byla navržena a vyrobena firmou Rolls-Royce (Bristol-Siddley) a SNECMA. Přelet přes Atlantik trval približně 3 až 3,5 hodin, letová výška byla 15 km po startu a postupně stoupala na 18 km.

## [editovat] Historie

Startující Concorde
Detail Concordu

Concorde byl vyvinut v 60. letech a v té době vzbudil velký zájem u aerolinií. V roce 1967 i německá Lufthansa objednala tři letadla.

Naproti všem očekáváním a hlavně kvůli ropné krizi na začátku 70. let se komerční nadzvuková letadla ukázala jako nezajímavá, hlavně pro enormní provozní náklady. Všechny objednávky byly stornovány, jen letecké společnosti Air France a British Airways musely Concordy převzít. Na trasách Paríž/Londýn – New York byl dokonce dosažen značný zisk v luxusní přepravě cestujících. Koncem 70. let Concorde létal ve spolupráci s British Airways také na trasách dalších leteckých společností - Singapore Airlines a Braniff International. Jedno letadlo mělo dokonce nápis Singapore Airlines. Celkově byly vyrobeny - 2 prototypy, 2 předsériové modely, 16 sériových letadel. V roce 1979 byla výroba zastavena.

Na začátku své kariéry Concorde létal i do Ria de Janiera a Singapúru, nakonec však létal jen na lince mezi Paříží resp. Londýnem a New Yorkem. Jedním z důvodů byl krátký dolet (6 000 km) a na mnohých letištích nedostal povolení k přistání, protože byl příliš hlučný (startující Concorde byl slyšet ve vzdálenosti 8 km). Z prestižních důvodů Concorde létal chartrové lety i na jiná letiště.

### [editovat] Konec Concordu

Concorde British-Airways
Let Concordu s letkou Red Arrows

Dne 25. července 2000 se Concordu Air-France při startu na letišti Charlese de Gaulla v Paříži protrhla pneumatika. Protrhla se kovovým dílem, který odpadl z letounu DC-10 Continental Airlines, který startoval předtím.

Vymrštené gumové části pneumatiky prorazily elektr. kabel levého podvozku a levou spodní část křídla, které tím bylo zčásti také poškozeno. Kvůli nárazu v nádržích vznikly díry. Vytékající palivo se zapálilo na elektr. kabelu v blízkosti pohonné jednotky a postupně se zapálilo v celém levém křídle. Start se už v tomto okamžiku nedal zastavit, letoun byl pro nouzové brždění příliš rychlý. Pilot, alarmovaný palubními přístroji a řidící věží, měl jedinou možnost v pokusu o nouzové přistání. Asi jednu minutu po startu se Concord zřítil na hotel v městečku Gonesse u Paříže. Všech 109 osob na palubě a čtyři osoby v hotelu přišly o život.

Letecká společnost Air France proto zastavila provoz Concordů, a britský letecký úřad stáhl povolení na lety, které byly opět obnoveny až po početných konstrukčních změnách. Britové vyvinuli zesílení nádrží skrz vložené tkaniny z Kevlarových vláken, a francouzský výrobce pneumatik Michelin vyvinul stabilnejší pneumatiky, odolné vůči prasknutí, které se budou používat i v Airbusu 380. Díky změnám, které stály okolo 100 mil. Euro, se stal Concorde těžší, což zmenšilo jeho šanci na hospodárné využití.

7. listopadu 2001 byla obnovena letecká linka mezi Paríží resp. Londýnem a New Yorkem. Ale kvůli malému zájmu ze strany cestujícich a kvůli novým bezpečnostním nedostatkům společnosti Air France a British Airways vyhlásily dne 10. dubna 2003, že v průběhu roku 2003 budou letecké linky Concordu zrušeny. Poslední let Concordu společnosti Air-France se uskutečnil 24. června 2003, British Airways ukončil lety Concordu 24. října 2003. Úplně poslední let Concordu s označením G-BOAF se uskutočnil 26. listopadu 2003 pod vedením šéfpilota Mike Bannistera z letiště Heathrow v Londýně do múzea ve Filtonu v Anglii.

## [editovat] Rekordy

Paluba Concordu

Od 15. do 17. srpna 1995 se Concordu podařil nejrychlejší let okolo světa za 31 hodin, 27 minut a 49 sekund. Měřil se přitom celkový čas, od startu v Paříži až po opětovné přistání v Paříži včetně všech mezipřistání. 7. února 1996 Concorde British Airways přeletěl trasu New York – Londýn za 2 hodiny, 52 minut a 59 sekund. Toto je dodnes rekord pro nejrychlejší přelet přes Atlantik v civilním letadle.

## [editovat] Význam pro letecký průmysl

Vývoj Concordu byl umožněn výlučně vysokými státními podporami ze strany Francie a Velké Británie. V běžném provozu Concorde přinášel zisk jen částečně. Kromě rekordních výkonů v nadzvukovém létaní je nejvýznamnějším dosaženým přínosem technologický pokrok v leteckém průmyslu - z vývoje Concordu a Tu-144 těží výrobci letadel dodnes.

### [editovat] Vybavení paluby pro cestující

Maximální kapacita letadla byla 144 osob. Sedadla mohla být uspořádána různě ve čtyřřadách. Paluba byla vybavena toaletami a dvěma kuchyněmi. Pod přední a zadní častí paluby byl prostor pro zavazadla. Příruční zavazadla na palubě povolena nebyla. British Airways provozoval letoun se 40ti-místnou přední a 50ti-místnou zadní kabinou, ve které obsluhovala šestičlenná posádka. Na palubě existovala jen jedna třída - první, letenky byly přibližně o 20 % dražší naž letenky první třídy v podzvukových letadlech. Velmi stísněný prostor na sezení byl vykompenzován koženými sedadly, vynikající kuchyní, podávanou v porcelánu a samozřejmě se šampaňským.

### [editovat] Letová dráha a letová výška

Kabina pilota Concordu

přii letu z Londýna do New Yorku Concorde letěl do výšky 8 400 m podzvukovou rychlostí, potom jižně od Bristolu zapnul přídavné spalování - forsáž a stoupal dál, aby zrychlil na nadzvukovou rychlost, které dosáhl přibližně nad ostrovem Lundy. Takto se mohl vyhnout tomu, aby zvukové vlny a zvukový náraz při překonávaní nadzvukové rychlosti zasáhly pevninu. Concorde zrychlil dál na Mach 1,7, vypnul přídavné spalování a při dosažení výšky 15 000 m dosáhl rychlosti Mach 2, během letu stoupal dál pozvolna až na 17 700 m. To trvalo až do začátku klesání při přistání. Klasická proudová letadla létala pro srovnání ve výškách 12 000 m až 13 500 m.

### [editovat] Kabina pilota a výhled z kabiny

Špičku Concordu tvoří hydraulicky sklápěný 'zobák' se sklopným bočním oknem. Při rychlostech nad 460 km/h byl 'zobák' a ochranný štít úplně vytažen kvůli aerodynamickému odporu. V této pozíci měl pilot během letu omezený přední výhled. Ve výškách pod 3 000 metrů při rychlosti okolo 460 km/h byl 'zobák' sklopen o 5°, což zabezpečovalo dobrý přední výhled. Při přistávaní byl 'zobák' sklopen o 12° a umožnil tak pilotovi optimální výhled při vysunutém podvozku. Kabina pilota v Concordu leží 11,4 m před předním podvozkem, což znamená, že při odbočení na startovací dráhu je kabina pilota daleko za hraničním trávníkem. Pilot a druhý pilot sedí v kabine vedla sebe, zatímco letový inženýr sedí na otočné židli za druhým pilotem.

## [editovat] Chronologie

Přistávající Concorde při posledním letu
Výstup z motorů

2. března 1969 | první zkušební let prototypu 001 v Toulouse
1. října 1969 | po prvé byla prekročena rychlost Mach 1
4. listopadu 1970 | Byla dosažena rychlost Mach 2 v délce 53 minut
21. ledna 1976 | Současně startovaly dva Concordy k prvním komerčním letům(*)
1979 | Byla zprovozněna první pravidelná nadzvuková linka do USA.
1979 | Při startu ve Washingtonu praskly pneumatiky podvozku a jejich zbytky prorazily křídla. To způsobilo únik paliva a vyvolalo požár. Stroj ale dokázal včas nouzově přistát.
25. července 2000 | Jeden Concorde se zřítil krátce po vzlétnutí z Pařížského letiště Charles de Gaulle.
2001 | Po havárii byly obnoveny komerční lety.
24. října 2003 | Přistál na letišti v Londýně poslední letoun na lince z New Yorku. Zájem o lety Concordů začal klesat a i po zlevnění letenek na polovinu (asi 240 000 Kč) se nepodařilo letadla naplnit.
26. listopadu 2003 | Poslední letoun přelétl z Londýna do muzea ve Filtonu blízko Bristolu, kde byly Concordy vyráběny.

(*) Paříž - Dakar - Rio de Janeiro a Londýn - Bahrain

## [editovat] Specifikace

Pohled na krásné gotické křídlo při posledním letu G-BOAF z Heathrow 23. listopadu 2003

### [editovat] Technické údaje

- Posádka: 9
- Kapacita: 152 pasažérů
- Délka: 61,66 m
- Rozpětí: 25,6 m
- Výška: 11,5 m
- Plocha křídel: 358,28 m²
- Hmotnost (prázdný): 78 700 kg
- Užitečné zatížení: 111 130 kg
- Maximální vzletová hmotnost: 185 070 kg
- Pohonná jednotka: 4× proudový motor Rolls-Royce/SNECMA Olympus 593 s přídavným spalováním každý o tahu 169 kN (140 kN bez příd. spalování)

### [editovat] Výkony

- Maximální rychlost:2 352 km/h
- Dolet: 7 250 km
- Dostup: 18 300 m
- Tah/Hmotnost: 0,373

## [editovat] Související odkazy

- Tupolev Tu-144
- Boeing 2707

Wikimedia Commons nabízí multimediální obsah k tématu:
Concorde

## [editovat] Externí odkazy

- www.concordesst.com – Podrobné stránky o Concorde (anglicky)
- Český článek o Concorde

Citováno z „http://cs.wikipedia.org../../../c/o/n/Concorde.html“

Kategorie: Dopravní letadla

##### Views

- Článek
- Diskuse
- Aktuální verze

##### Hledání

##### V jiných jazycích

- Afrikaans
- Български
- Bosanski
- Català
- Dansk
- Deutsch
- Ελληνικά
- English
- Esperanto
- Español
- Euskara
- فارسی
- Suomi
- Français
- עברית
- Hrvatski
- Magyar
- Interlingua
- Bahasa Indonesia
- Italiano
- 日本語
- ქართული
- മലയാളം
- Nnapulitano
- Nederlands
- ‪Norsk (bokmål)‬
- Polski
- Português
- Русский
- Sicilianu
- Slovenčina
- Slovenščina
- Српски / Srpski
- Svenska
- ไทย
- Türkçe
- Українська
- Tiếng Việt
- 中文