# Buk lesní

### Z Wikipedie, otevřené encyklopedie

Buk lesní
Buk lesní
Vědecká klasifikace

Říše: | rostliny (Plantae)
Podříše: | cévnaté rostliny (Tracheobionta)
Oddělení: | krytosemenné (Magnoliophyta)
Třída: | vyšší dvouděložné (Rosopsida)
Řád: | bukotvaré (Fagales)
Čeleď: | bukovité (Fagaceae)
Rod: | buk (Fagus)

Binomické jméno
Fagus sylvatica L., 1753

Buk lesní (Fagus sylvatica) je statný opadavý listnatý strom se štíhlým kmenem a pravidelnou vejčitou korunou, který může dorůstat výšky i přes 45 metrů. Jeho přirozený areál zahrnuje většinu Evropy, od jižní Itálie po Švédsko a od Portugalska po Turecko.

### [editovat] Synonyma

- Fagus silvatica Linné, 1753 (jiná gramatická forma)
- Fagus sylvatica L. var. moesiaca (K. Malý) Hjelmquist (podle některých autorů kříženec F. sylvatica × orientalis)
- Fagus sylvatica L. subsp. moesiaca (K. Malý) Szafer, 1935
- Fagus moesiaca (K. Malý) Domin 1932 ex Czeczott, 1933

Někteří taxonomové považují Fagus orientalis Lipsky, 1898 pouze za poddruh nebo varietu Fagus sylvestris, např. Fagus sylvatica subsp. orientalis (Lipsky) Greuter & Burdet, 1981 .

## [editovat] Vzhled

Koruna je mohutná, pravidelného vejčitého tvaru. Kmen je štíhlý, pokrytý tenkou hladkou borkou bělošedé barvy, někdy s mírným namodralým nádechem.

Pupeny jsou úzce kuželovité a pichlavě zašpičatělé, červenohnědé a pokryté brvitými šupinami. Listy jsou řapíkaté, velmi mírně nepravidelně laločnaté (téměř celokrajné), čiroce vejčité, zašpičatělé, lysé, jen při kraji brvité. Kvete v dubnu a květnu. Samčí květy rostou ve vztyčených svazečcích, samičí po dvou na konci letorostů.

Plody jsou bukvice – trojboké nažky pokryté měkkými ostny. Pro člověka jsou jedovaté. Roste hojně od pahorkatin do hor, vytváří významná společenstva – bučiny. Má vysoce ceněné středně tvrdé a snadno štípatelné dřevo.

Buk lesní – naučná ilustrace

Vzhledem k vysoké variabilitě zejména ve tvaru listů je značná nejednotnost v taxonomii infraspecifických taxonomických jednotek (podruhů, variet a forem).

## [editovat] Výskyt

Buk lesní roste téměř v celé Evropě mírných zeměpisných šířek, ve vyšších polohách je rozšířen i v jižní Evropě. V jihovýchodní Evropě na něj navazuje buk východní (Fagus orientalis). Buk se přirozeně vyskytuje především v biotopech bučin, v Česku tedy v nadmořských výškách 300 až 1 000 m. Současný výskyt je oproti přirozenému výrazně omezen.

Na území Česka se buk dostal po poslední době ledové až poměrně pozdě, cca 3 000 až 4 000 let př. n. l. Z větší části vytlačil jedli bělokorou. Do střední Evropy se dostal jak z jihozápadu, tak z jihovýchodu (šíření z jihu bránily Alpy).

Někteří taxonomové spekulují o tom, že západní a východní buk jsou dokonce dva různé druhy (byly od sebe po celou poslední dobu ledovou a významnou část holocénu geograficky odděleny).

## [editovat] Otravy

Plody jsou pro člověka za syrova jedovaté, tepelnou úpravou toxicita značně klesá. Při požití většího množství syrových semen dochází k zažívacím obtížím (nevolnost, průjem, případně zvracení), křečím, otupělosti a případně i ke známkám ochrnutí. Záleží ovšem na (velmi kolísajícím) obsahu jedovatých látek v rostlině i na citlivosti daného jedince, mnozí lidé konzumují syrové bukvice bez jakýchkoliv následků. První pomocí je vyvolání zvracení a podání dávky živočišného uhlí.

## [editovat] Využití

Řada různých kultivarů se vysazuje v parcích jako okrasný strom, nebo masově pro dřevo. Dřevo se používá v nábytkářství (využívá se jeho dobré ohebnosti po ohřátí párou), truhlářství, na výrobu parket, železničních pražců či kuchyňského nářadí. Je velmi výhřevné. Dříve se suchou destilací bukového dřeva vyráběl methanol (dřevný líh) a bylo i materiálem pro výrobu dřevoplynu.

## [editovat] Související články

- biotop L5 bučiny

## [editovat] Památné stromy

- Brčálnický buk
- Buk lesní na Výhledech
- Buk na Čihadle
- Buk na Suchém Kameni
- Buk na Ždánově
- Buk nad fořtovnou
- Buk pod penzionem
- Buk v Oselcích
- Buky u Janovic
- Hamerský buk
- Hejkal
- Hraniční buk
- Kamenohorský buk
- Zámecký buk

## [editovat] Literatura

- Květena České republiky, díl 2 / S. Hejný, B. Slavík (Eds.). - Praha : Academia, 1990. - S. 17-20.
- Horst Altmann: Jedovaté rostliny. Jedovatí živočichové, 2004 (ISBN 80-242-1156-4)

## [editovat] Externí odkazy

Wikimedia Commons nabízí multimediální obsah k tématu
Buk lesní

- Buk lesní na biolibu
- Buk lesní v Podzámecké zahradě v Kroměříži
- Buk lesní (fotografie)

Citováno z „http://cs.wikipedia.org../../../b/u/k/Buk_lesn%C3%AD.html“

Kategorie: Stromy | Bukovité | Jedovaté rostliny | Rostliny se zelenými květy

##### Views

- Článek
- Diskuse
- Aktuální verze

##### Hledání

##### V jiných jazycích

- Aragonés
- Dansk
- Deutsch
- English
- Español
- Français
- Hrvatski
- Magyar
- Nederlands
- Occitan
- Polski
- Piemontèis
- Română
- Suomi
- Svenska
- Українська