# Amudarja

### Z Wikipedie, otevřené encyklopedie

Amudarja

Delta Amudarji
Délka | 1415 km
Plocha | 309000 km²
Průtok | 2000 m³/s
Světadíl | Asie
Zdrojnice Pjandž, Vachš Ústí Aralské jezero Protéká
Uzbekistán, Turkmenistán,
Tádžikistán, Afghánistán
V povodí
Uzbekistán, Turkmenistán,
Tádžikistán, Afghánistán, Kyrgyzstán

Amudarja (tádžicky Амударё [Amudaryo], persky آمودریا [Âmudaryâ], uzbecky Amudaryo, ve starověku řecky nazývána Oxus) je řeka v Uzbekistánu, Turkmenistánu, Tádžikistánu a její tok tvoří také hranice Afghánistánu. Je to nejvodnatější řeka Střední Asie. Je 1 415 km dlouhá, od pramene nejdelší zdrojnice řeky Pjandž 2 540 km. Povodí má u města Kerki rozlohu 309 000 km² (bez povodí Zeravšanu a Kaškadarji). Velikost plochy ze které existuje odtok vody je 227 000 km² (včetně Zeravšanu a Kaškadarji).

## [editovat] Průběh toku

Řeka nese jméno Amudarja od soutoku Pjandže a Vachše. V povodí těchto zdrojnic také přijímá převážnou část vody ze sněhových polí a ledovců. Plocha zalednění v jejich povodí dosahuje 10 000 km². Až k soutěsce Ilčik se šířka řeky pohybuje od 4 do 25 km. Pod soutěskou má dolina tvar pánevního údolí. Je značně užší (2 až 4 km) a až k řece zasahují pouště Karakum a Kyzylkum. Pod soutěskou Tjujamujun teče v usazeninách staré delty. Dolina se rozšiřuje až na několik desítek kilometrů. Pod vesnicí Tachijatos začíná současná delta řeky. Koryto je vystaveno častým změnám, řeka bloudí v širokém údolí a podemílá jednou levý jednou pravý břeh. Přítoky přijímá pouze na svých prvních 180 km, níže se voda rozebírá na zavlažování, vypařuje se a vsakuje. Její průtok se tak postupně zmenšuje. Hlavní přítoky jsou Kunduz zleva a Kafirnigan a Surchandarja zprava. Ústí do Aralského jezera, nicméně od 90. let 20. století částečně vysychá ještě před jeho dosažením.

## [editovat] Vodní stav

Průtok Amudarji je dán průtokem jejich zdrojnic, jejichž zdrojem jsou ledovce a sníh. Hladina obvykle začíná stoupat v březnu, což je způsobeno táním sněhu v nižších oblastech povodí a částečně také dešti. Od června do srpna dosahuje průtok maxima díky tání sněhu a ledovců v Pamíru. Nejvyššího průtoku u města Kerki dosahuje v červenci, zatímco nejnižší je v lednu až v únoru, výjimečně v březnu. Do roku 1960 činil průměrný roční průtok u města Kerki 2 000 m³/s. V důsledku odebírání vody do Karakumského, Amubucharského kanálu a dalších se průtok na dolním toku, zvláště v době nízkých vodních stavů zmenšil. Voda se vyznačuje vysokou kalností 3,3 kg/m³. Podle množství unášených pevných částic zaujímá Amudarja jedno z prvních míst na světě. Do roku 1960 činil průměrně 210 Mt ročně. Na dolním toku řeka každoročně zamrzá. V okolí Nukusu bývá délka ledové pokrývky téměř čtyři měsíce ročně.

## [editovat] Flóra a fauna

Na březích především dolního toku rostou pobřežní lesy (en:Riparian forest) (topoly, tamaryšky, hlošiny, rákosí). Mezi ryby, které v řece žijí patří kriticky ohrožený lopatonos malý a dále jeseter hladký, usač, bolen dravý, kapr obecný).

## [editovat] Využití

Spolu se svými přítoky má Amudarja velký význam pro zavlažování. Zavlažovaná území jsou v Tádžikistánu, Uzbekistánu, Turkmenistánu a také v Afghánistánu. Celkem se jedná o 12 600 km² nepočítaje v to povodí Zeravšanu, Kaškadarji a Afghánistán. Využití pro lodní dopravu není velké, vzhledem k nepravidelnému průtoku a uzavřenosti povodí. Hydroenergetické využití je zanedbatelné. Na řece leží města Kerki, Čardžou a v těsné blízkosti Ugrenč, Nukus, Termez.

## [editovat] Vysychání

K urychlenému vysychání přispělo masivní využívání vod veletoku pro zemědělské účely v polopouštní krajině okolních států. V období existence Sovětského svazu byly vybudovány mohutné zavlažovací kanály, které z řeky odvádějí vodu hlavně na uzbecká pole, na kterých pěstovaný bavlník dosahuje od té doby významného podílu na světovém trhu s bavlnou. Voda je využívána především pro pole nacházející se na jih od Aralského jezera. Avšak rozvod vody je značně neefektivní, takže se její velká část odpaří ještě dříve než dosáhne zavlažovaných polí. Následkem zvýšeného odparu ubývá nejen vod v řece a cílovém jezeře, ale voda v nich je zahuštěna a obsahuje tedy relativně více soli. Tou pak působí zasolení zavlažovaných oblastí a mění i složení vod Aralského jezera.

## [editovat] Historie

V povodí Amudarji se rozkládali starodávné státy Střední Asie. Při ústí to byl Chorezm a na středním a horním toku Sogdiana a Baktrie. Řeka byla známá již v antických dobách. Ve středověku vedla kupecká stezka z Ruska do Chorezmu a Buchary přes Astrachaň, Embu a podél Aralského jezera. Velké pozornosti se řeka těšila za Petra I., který se snažil dostat tuto oblast pod vliv ruského obchodu. V té době se objevily první ruské mapy s Amudarjou vtékající do Aralu. Víceméně systematický průzkum řeky začal až na konci 19. a na začátku 20. století.

## [editovat] Externí zdroje

Wikimedia Commons nabízí multimediální obsah k tématu:
Amudarja

Při vytváření tohoto článku bylo použito materiálů z Velké sovětské encyklopedie, heslo „Амударья“.

Citováno z „http://cs.wikipedia.org../../../a/m/u/Amudarja.html“

Kategorie: Řeky v Uzbekistánu | Karakalpacká republika | Bucharský vilaját | Surchandarjinský vilaját | Chorezmský vilaját | Řeky v Turkmenistánu | Dašoguz | Lebap | Řeky v Tádžikistánu | Chatlanská oblast | Řeky v Afghánistánu | Juzján | Balch | Kunduz | Povodí Amudarji

##### Views

- Článek
- Diskuse
- Aktuální verze

##### Hledání

##### V jiných jazycích

- Български
- Deutsch
- English
- Esperanto
- Español
- Eesti
- Suomi
- Français
- Italiano
- 日本語
- 한국어
- Lumbaart
- Lietuvių
- Nederlands
- ‪Norsk (bokmål)‬
- Polski
- Português
- Русский
- संस्कृत
- Slovenčina
- Svenska
- Türkçe
- Українська
- Tiếng Việt
- 中文