# Armenski genocid

### Izvor: Wikipedija

Armenski genocid je skupno ime za dva događaja u kojima su Turci na teritoriju Turske pobili i raselili velik broj Armenaca, čime je na tom području nestao zapadni armenski jezik.

## [uredi] Prvi pokolj Armenaca

Plakat s kartom armenskog genocida. Snimljeno u Armenskoj četvrti u Jeruzalemu, 2006.

1890. je u Osmanskom Carstvu živjelo 2,5 milijuna Armenaca, od kojih su većina bili vjernici Armenske katoličke crkve ili Armenske apostolske crkve. Rusija je Armence podupirala u njihovim zahtjevima za autonomijom jer je željela oslabiti Osmansko Carstvo. Iako je autonomaški pokret brzo rastao, Abdul-Hamid je odlučio zadržati vlast nad tim područjem.

Spomen-obilježje na armenski genocid na erevanskom brdu Cicernakaberd

Otomanska je vlada potakla protuarmenske osjećaje kod Kurda, susjeda Armenaca, pa su Armenci zbog toga i zbog povišenja poreza podigli ustanak. Osmanska vojska i kurdske paravojne snage pobile su 1894. na tisuće Armenaca i spalile mnogo sela. Dvije godine kasnije su armenski revolucionari zauzeli Otomansku banku u Istanbulu da bi privukli pažnju međunarodne javnosti. Odredi pretežno muslimanskih Turaka zatim su pobili 50.000 Armenaca. Stupanj upletenosti otomanske vlade u te odrede nije dobro poznat i predmet je rasprave.

## [uredi] Drugi pokolj Armenaca

Studenti s transparentima na kojima piše: "Da je Hitler počinio Genocid nad Armencima, o tome svijet ne bi šutio" Lokacija: Stepanakert, Gorski Karabah, 2005.

Rusija i Turska su ušle u I. svjetski rat kao neprijatelji. Turci su Armence smatrali ruskom petom kolonom. U veljači 1915. svih 60.000 mobiliziranih armenskih vojnika zatvoreno je u radne logore i poslije ubijeno. Armence u blizini fronta (slična je sudbina zadesila i ljude daleko od crte bojišnice) potjerali su da pješače prema negostoljubivim pustinjskim krajevima Sirije i Mezopotamije, a 24. travnja su u Istanbulu i drugim velikim turskim gradovima uhićeni i pobijeni armenski intelektualci.

Ukupno je tako izginulo oko milijun i pol ljudi, dok se preživjeli nakon rata nisu mogli vratiti kući, pa su se iselili u ruski dio Armenije ili Zapadnu Europu, Sjevernu Ameriku i Australiju.

Studenti polažu cvijeće na tenk iz posljednjeg ratnog sukoba, kao zalog mira. Lokacija: Sushi, Gorski Karabah.

Te rane nisu posve zacijelile i još utječu na odnose između između Armenije i Turske. Armenija tvrdi da su ti događaji bili planirani i da ih se može nazvati samo genocidom. Taj je stav 1985. i 1986. zauzeo i UN, a godinu dana kasnije i Europski parlament. S druge strane, Turska i dalje tvrdi da to nije bio genocid i da su samo neki zapovjednici "otišli malo predaleko". Neke su armenske organizacije (npr. ASALA) u drugoj polovici 20. stoljeća terorističkim napadima neuspješno pokušale natjerati Tursku da promijeni stav.

Jasno je da je međunarodna zajednica znala za te događaje, a nije reagirala drukčije (osim američkog veleposlanika) nego mlakim protestima veleposlanika. Postoji i priča o tome da je Hitler u pripremama za "konačno rješenje židovskoga pitanja" izjavio: "Tko danas više spominje istrijebljenje Armenaca?"

## [uredi] Spomen-park u Erevanu

Kad se 1965. obilježavala 50. godišnjica genocida, javila se zamisao o postavljanju spomenika, koji je po nacrtima arhitekata Kalašjana i Mkrtčjana dvije godine kasnije postavljen na brdu Cicernakaberd nad klancem rijeke Hrazdan. Obelisk visok 44 metra simbolizira preporod Armenaca, a 12 blokova postavljenih u krug predstavlja 12 izgubljenih pokrajina na području današnje Turske. Unutar tog kruga gori vječna vatra. Od spomenika vodi park sa zidom dugim 100 metara na kojem pišu imena krajeva za koje se zna da su se u njima vršili pokolji. Na kraju tog parka je 1995. otvoren mali muzej s osnovnim podatcima o događajima, kao i fotografijama njemačkih fotografa (turskih saveznika u 1. svjetskom ratu) i publikacija o genocidu na raznim jezicima. Pokraj muzeja je prostor gdje strani državnici sade spomen-drveće.

## [uredi] Obilježavanje

Armenci svake godine obilježavaju dan genocida brojnim manifestacijama. Godinama pokušavaju navesti Tursku na priznavanje ovog događaja. Primjerice, za 90. obljetnicu 2005. godine, na Armenskim TV kanalima moglo se vidjeti kako su u glavnom gradu, Erevanu, stotine tisuća ljudi obišle memorijal te su oko vječne vatre postavili zid napravljen od cvijeća, slažući cvjetove, visok preko metar i dugačak možda stotinjak metara... Istovremeno, u Los Angelesu, gdje živi velik broj Armenaca, u kolonama su protestirali uz transparente.

Britanski izvori govore o mogućih milijun žrtava, dok s druge strane, turski povjesničari govore o "nekoliko stotina tisuća" koji su stradali "u građanskom ratu u kojem je bilo žrtava na obje strane".

Artsah, kako ga zovu armenci, odnosno Karabah, kako je poznat ostatku svijeta, priča je za sebe. Ovaj dan 2005. obilježen je kolonama koje su na memorijalu postavljale cvijeće.

Izvaci iz razgovora s rektoricom sveučilišta Maštrop Maštoc, Donara Sergejevnom:

Kažite mi, zašto vam je važno priznavanje genocida?

- Zašto je Židovima bilo bitno priznanje njihovoga genocida? Mi samo želimo da se prizna povijesna istina. Ovo priznanje više znači turskom narodu nego nama, jer njemački je narod krenuo naprijed nakon što je priznao što je fašistički režim učinio. Mi, Armenci, želimo dobrosusjedske odnose s Turskom, želimo normalno živjeti i trgovati, ali to će biti moguće tek onda kada patnje našeg naroda budu priznate...

## [uredi] Vanjska stranica

- Armenian Genocide - na engleskom

Prvi svjetski rat
Bojišta | Glavni događaji | Specifični članci | Sudionici | Vidi
Uvod:

- Uzroci
- Sarajevski atentat
- Srpanjski ultimatum

Glavna bojišta:

- Zapadno
- Istočno
- Kavkaz
- Sinaj i Palestina
- Z. Afrika
- Atlantik
- Tihi Ocean

1914.:
• Cerska bitka
• Kolubarska bitka
• Bitka za Liège
• Bitka kod Tannenberga
• Prva bitka za Marnu
• Bitka za Cingtao
1915.:
• Bitka za Vimy Ridge
• Galipoljska bitka
• Furlanija
1916.:
• Bitka za Verdun
• Bitka na Sommi
• Bitka za Jylland
• Brusilovljeva ofenziva
1917.:
• Druga bitka za Vimy Ridge
• Bitka kod Kobarida
• Passchendaele
• Ruska revolucija

  • Veljačka revolucija
  • Listopadska revolucija

1918.:
• Ofenziva od 100 dana
• Ofenziva Meuse-Argonne
• Bitka kod Megida
• Kratko primirje sa Njemačkom
• Kratko primirje sa Osmanskim Carstvom

- Vojne akcije
- Zrakoplovstvo
- Mornarica
- Kriptografija
- Osobe
- Bojni otrovi
- Željeznice
- Tehnologija

Utjecaj na civile:

- Armenski genocid

Nakon:

- Nakon
- Mir u Brest-Litovsku
- Pariška mirovna konferencija
- Versajski ugovor
- Liga Naroda

Sudionici

Antanta
• Rusko Carstvo
• Francuska
• Britansko Carstvo
» Ujedinjeno Kraljevstvo
» Australija
» Kanada
» Indija
» Novi Zeland
» Newfoundland
» Južna Afrika
• Kraljevina Italija
• Kraljevina Rumunjska
• SAD
• Kraljevina Srbija
• Portugal
• Kina
• Japan
• Belgija
• Kraljevina Crna Gora
• Kraljevina Grčka
• Armenija
• više…

Središnje sile
• Njemačko Carstvo
• Austro-Ugarska
• Osmansko Carstvo
• Bugarska

• Kategorija:Prvi svjetski rat
• Rat koji će završiti sve ratove
• Uloga žena
• Književnost
• Konačni rat
• Španjolska gripa
• Veterani

Predigre rata:
• Prvi Balkanski rat
• Drugi Balkanski rat
• Marički Ustanak
• Uskršnji ustanak
• Ruska revolucija
• Ruski građanski rat
• Sjeverno Ruska kampanja
• Poljsko-sovjetski rat
• Grčko-turski rat

Dobavljeno iz "http://hr.wikipedia.org../../../a/r/m/Armenski_genocid.html"

Kategorije: Armenija | Mržnja prema nacijama

##### Views

- Članak
- Razgovor
- Trenutna inačica

##### Traži

##### Drugi jezici

- Afrikaans
- العربية
- Български
- Bosanski
- Català
- Dansk
- Deutsch
- English
- Esperanto
- Español
- فارسی
- Suomi
- Français
- Galego
- עברית
- Magyar
- Հայերեն
- Bahasa Indonesia
- Italiano
- 日本語
- 한국어
- Kurdî / كوردي
- Lietuvių
- Македонски
- Nederlands
- ‪Norsk (bokmål)‬
- Polski
- Português
- Русский
- Srpskohrvatski / Српскохрватски
- Simple English
- Slovenščina
- Shqip
- Српски / Srpski
- Svenska
- Türkçe
- Українська