# Béma

### A Wikipédiából, a szabad lexikonból.

A béma ünnepi emelvény egy épületen belül, általában vallási kontextusban.

A szót legtöbbször zsinagógákkal vagy ortodox templomokkal kapcsolatban használják, de a jóval a nagy egyházszakadás előtti gyökerű szó és tartalom ismert maradt a katolikusok számára is.

A szó görög eredetű és eredetileg az ókori görögök gyűlésein használhatták. A keresztény hagyományba az emelvény használata a zsidó hagyományból került át, talán szír közvetítéssel. Ugyanerre a szóra utal az Újtestamentumban Jézus Krisztus Béma széke, amelyben ülve az utolsó ítélet napján ítélkezik.

A béma (a frigyláda és a jeruzsálemi iránypont mellett) az ókori zsinagógák három fókuszpontjának egyike: rajta állt a zsinagóga közepén, a hívek között elhelyezett, kerítéssel övezett vagy szabadon álló felolvasóállvány. (A neológ zsinagógákban a bejárattal szemben lévő részben.) Központi hely, az igeliturgia helye, ahol megszólal az Isten igéje, maga köré gyűjtve a népet.

A központi béma hagyományát a korai keresztény templomok is követték, példa erre a római Santa Maria in Cosmedin templom (amelynek előcsarnokában az Igazság Szája található). A mai keresztény templomokban a szentély határán található kisebb emelvény az ambó, ami szintén a béma hagyományból nőtt ki.

## [szerkesztés] Külső hivatkozások

- Liturgikus tér az ókeresztény Rómában
- Füzes Ádám: Igeliturgia – de hol? Az ambó régi-új elhelyezése

A lap eredeti címe "http://hu.wikipedia.org../../../b/%C3%A9/m/B%C3%A9ma.html"

Kategória: Vallás

##### Views

- Szócikk
- Vitalap
- Aktuális változat

##### Keresés