# Bartók: Román népi táncok

### A Wikipédiából, a szabad lexikonból.

| Zeneportál

Bartók Béla Román népi táncok című alkotása 1915-ben készült zongorára (Sz. 56, BB 68). Létezik még egy 1917-es zenekari átirat (Sz. 68, BB 76). A talán leghíresebb variáns a Székely Zoltán által készített 1925-ös hegedű-zongora átirat.

## [szerkesztés] A táncok

A mű hat táncból épül fel (így a mű hat tételes), de mivel az utolsó kettőt Bartók szerkezetileg teljesen egybekomponálta, sokszor 5 román tánc néven szerepel. (Elvileg a második és harmadik között is attacca (tételek közötti szünet eltörlését indukáló felirat) van, de a szerkezeti egybeforrottság itt nem valósul meg annyira.

### [szerkesztés] Jocul cu bǎtâ (Bot-tánc)

Ez egy bot tánc. Bartók lejegyzése szerint általában egy fiatal legény járja, aki állítólag akkorákat ugrik hogy belerúg a mennyezetbe. Ezt a dallamot két cigány játszotta; az egyik hegedűn, a másik „egy háromhúros hangszeren, amelynek alacsony lába lehetővé teszi a háromhangú akkordokkal való kíséretet” (Bartók talán a fidulára gondol, vagy a brácsa népi változatára).

### [szerkesztés] Brâul

Ez egy körtánc, Bartók egy 30 éves férfi furulyajátéka nyomán jegyezte le. Ezt a dallamot a nagyzenekari átiratban a klarinét játsza, Grazioso megjelölés mellett.

### [szerkesztés] Pe loc (Topogó)

Valószínűleg ez is ugyanattól a furulyástól származik, az elnevezése a tánc szintén elég beszédes. Ketten táncolják, a legény saját csípőjére, a leány a férfi vállára helyezett kézzel, egyhelyben. Székely Zoltán az átiratában nagyon szellemesen egy üveghangokra írta át ezt a részt, ami igen jól visszaadja a miniatűr furulya hangját.

### [szerkesztés] Buciumeana (Bucsumi tánc)

A cím szintén elég beszédes, mivel ez egy Bucsumból származó tánc. Ezt a 3/4-es ütemmutatóval rendelkező témát Bartók egy cigány hegedűstől hallotta. A harmadik és negyedik tételt egy keleties dallamfordulat külön össze is kapcsolja.

### [szerkesztés] Poarga româneasca (Román polka)

A páros és páratlan ütemek váltásával ritmikailag a sorozat legérdekesebb darabja. Eredetileg egy falusi legény hegedűjén hallotta először Bartók Belényesen, ahol Busitia János, Bartók legjobb román barátja, gyűjtéseinek legfőbb segítője élt, neki szól a román népi táncok ajánlása is.

### [szerkesztés] Maruntelul (Aprózó)

A ciklust két gyors tánc, az ún. Maruntelul zárja. A zongoraváltozatban (ill. hegedű-zongora változatban) csak az elsőnek adott nevet a zeneszerző ("Aprózó"), a zenekari változatban két felé bontotta a tételt (Più allegro és Allegro vivace). A Maruntelul olyan táncdallam, amelynek szövege is volt, és előadását énekelve, kiabálva, ütemesen kísérik a nézők is ún. táncszavakkal.

Az előző tánc forráshelyéről származó melódiákra csoportosan járják a párostáncot. Ám, mint Bartók emlékezik: csak a férfiak mozognak, szólóznak, mindig egyforma lépésrenddel, a nők feladata, hogy rájuk sem hederítve, mozdulatlanul álljanak, tettessék, mintha észre sem vették volna a párjuk „mutatványát”.

## [szerkesztés] Érdekességek

- Egy idevágó idézet: „Csak akinek módja volt az erdélyi falvak román népi táncait a helyszínen élvezni, az tudja igazán, mennyire a népi élet teljességét, gazdagságát idézi fel Bartók feldolgozása a hangversenyteremben.” (Kroó György: Bartók-kalauz)
- A mű eredeti címe Magyarországi Román népi táncok; az 1926-os kiadásban szerepelt a mai, köztudatban elterjedt változat.

## [szerkesztés] Autográf anyagok

- Fogalmazvány, egy kézirat-együttes (Bartók Péter gyűjteménye: 36–37–38PS1) 5–9. oldalán. (Az Universal Edition 5802 elsőkiadás, 1918, metszőpéldánya lappang.)
- Az UE elsőkiadás javított példánya, 1934. novemberben az UE javított kiadás támpéldánya (ifj. Bartók Béla gyűjteménye)
- Egy UE/Boosey & Hawkey utánnyomás amerikai revíziója (Bartók Péter gyűjteménye 37PFC1)
- Nem maradt fenn az alábbi autorizált átiratok metszőpéldánya:

1. Wilke, szalonzenekarra (1922, új változat 1928)
2. Székely Zoltán, hegedűre és zongorára (1925)
3. Willner, vonószenekarra (1928)

- Székely-átirat hegedűre és zongorára, az UE 8474 elsőkiadás (1926) Bartók-revideálta példánya (ifj. Bartók Béla gyűjteménye).
- Román népi táncok kiszenekarra (1917) (BB 68 átdolgozása): Autográf partitúra (Bartók Péter gyűjteménye: 37TFSFC1), az UE 6545 elsőkiadás (1922) metszőpéldánya.

A lap eredeti címe "http://hu.wikipedia.org../../../r/o/m/Bart%C3%B3k%7E_Rom%C3%A1n_n%C3%A9pi_t%C3%A1ncok_8b61.html"

Kategória: Bartók művei

##### Views

- Szócikk
- Vitalap
- Aktuális változat

##### Keresés