# Bantustanas

### Straipsnis iš Vikipedijos, laisvosios enciklopedijos.

Pietų Afrikos bantustanai

Bantustanais vadinamos savavaldės gentinės teritorijos, kurias juodiesiems Pietų Afrikos gyventojams buvo išskyrusi Pietų Afrikos Respublikos baltųjų valdžia apartheido laikotarpiu.

Pirmieji bantustanai pradėti kurti aštuntajame dešimtmetyje ir per tą laiką įkurtos keturios nepriklausomos valstybės:

- Bofutatsvana (1977 m.),
- Ciskėjus (arba Siskėjus) (1981 m.),
- Transkėjus (1976 m.),
- Venda (1979 m.).

Kiti bantustanai (kuriems nebuvo suteiktas nepriklausomos valstybės statusas)

- Gazankulus
- Kangvanė
- Kvakva
- Lebova
- Ndebelija
- Zulusija

## [taisyti] Motyvai

Apartheido vadovai norėjo rasių atskyrimą įgyvendinti ir teritoriškai, vadovaujantis šūkiu „atskiras vystymasis“. Kuriant bantustanus siekta pakeisti baltiesiems nepalankų gyventojų balansą, vis didėjant juodųjų daliai bendrame gyventojų skaičiuje. Idėjos kritikai teigia, kad taip paprasčiausiai buvo siekiama suvaryti negrų tau tas į tam tikrus regionus, o visą likusią PAR palikti vien baltiesiems, spalvotiesiems ir azijiečiams. Tik dalis negrų buvo priskirti bantustanams, tačiau galimas daiktas, kad PAR įkurti bantustanus visoms negrų tautoms ir suteikti jiems nepriklausomybę, taip turint greta daug nedidelių valstybių iš kurių galima imti pigią darbo jėgą ir kurias galima lengvai įtakoti, nes PAR buvo pagrindinė paramos joms teikėja, daug jų žmonių dirbo PAR, bet tuo pačiu neturint milžiniškos negrų opozicijos savo šalyje. Vis dėlto šiai idėjai atvirai priešinosi apartheido nepalaikiusios užsienio šalys, o taip pat ir Afrikos nacionalinis kongresas. Daugeliui kitų tautų buvo sutekta gana plati autonomija, tačiau pastarosios, skirtingai nuo nepriklausomų bantustanų, negalėjo turėti savo kariuomenių.

## [taisyti] Savarankiškumas

Tik keli bantustanai buvo geroje pakrantes turinčioje žemėje (kiti gi buvo prastesnėje žemėje), ten kur gyveno bantustanus gavusios tautos. Jei tautos gyvenamoji vieta būdavo išskaidyta, tuomet ir bantustanas buvo ne vientisas, o išskaidytas į kelis anklavus ir dėl to kur kas sunkiau valdomas (taip atsitiko Bofutatsvanai).

Daugelis valstybių bantustanų nepripažino, nes laikė tai rasistinės apartheido politikos dalimi. Toks nepripažinimas buvo didžiausias smūgis bantustanų idėjai, kadangi jų gyventojai negalėdavo pasinaudoti savo pasais išvykdami į užsienį (išskyrus kitus bantustanus ir Pietų Afrikos Respubliką), kadangi jie nebuvo pripažįstami. Tad į užsienį buvo galima vykti tik su Pietų Afrikos pasais, kurie būdavo skiriami tik dvigubą pilietybę turintiesiems; taip pat Pietų Afrika juos duodavo bantustanų politikams, kad šie galėtų nevaržomi vykti į užsienį.

Dėl tokių nesklandumų bantustanų kūrimo procesas sustojo nepriklausomybę suteikus tik keturiems iš jų, o kiti liko autonomijomis. 1994 m., kai negrai atėjo į valdžią Pietų Afrikoje, nepriklausomi bantustanai buvo sugrąžinti bendros valdžios įtakon, o autonomijos panaikintos. Bantustanų kariuomenės buvo inkorporuotos į Pietų Afrikos kariuomenės sudėtį, o pastaroji – smarkiai sumažinta.

Tačiau ir nepriklausomi bantustanai ekonomiškai nemažai priklausė nuo PAR. Jie turėjo savo valdžią ir institucijas, tokias kaip kariuomenė, o taip pat simboliką, bei buvo nepriklausomi politiškai. Tačiau jie buvo labai neturtingi, smarkiai priklausė nuo PAR paramos, be to, nemaža dalis bantustanų gyventojų dirbo PAR (tenai darbai buvo geriau apmokami), arba gyvendami bantustanų ir PAR pasienyje, arba ir gyvendami PAR.

Taigi nors bantustanų politikai nepriklausė nuo PAR, kai kuriuose jų būdavo rinkimai, tačiau jie negalėjo daug pasipriešinti PAR valiai, net jei su ja ir nesutiko; pvz., Transkėjaus pretenzijų į PAR žemes reiškimas baigėsi tada, kai PAR pagrąsino nutraukti paramą. be to, PAR buvo galingiausia regiono karinė jėga, tad bantustanai jai pasipriešinti nebūtų sugebėję. Pradžioje visi bantustanai buvo autonomijomis, vėliau PAR ėmė siūlyti jiems nepriklausomybę, su tuo sutiko keturių bantustanų valdžios. Iki šiol PAR diskutuojama, ar bantustanų politikus galima laikyti kolaborantais. Kai kurie jų teigė, kad jie įsivaizdavo, kad laisvę bus lengviau pasiekti įgijus savo valstybes, o ne kaip siūlė Afrikos nacionalinis kongresas, bendru pasipriešinimu iš pogrindžio.

## [taisyti] Nuorodos

- Ciskėjaus istorijos datos

Rodomas puslapis "http://lt.wikipedia.org../../../b/a/n/Bantustanas.html"

Kategorijos: Pietų Afrikos Respublika | Istorinės valstybės | Netikros valstybės

##### Views

- Straipsnis
- Aptarimas
- Dabartinė versija

##### Paieška

##### Kitomis kalbomis

- Afrikaans
- Български
- Català
- Česky
- Dansk
- Deutsch
- English
- Esperanto
- Español
- Suomi
- Français
- עברית
- Italiano
- 日本語
- Bahasa Melayu
- Nederlands
- ‪Norsk (bokmål)‬
- Polski
- Português
- Русский
- Slovenščina
- Svenska
- Kiswahili
- Türkçe
- Українська
- 中文