# Bajkalské jazero

### Z Wikipédie

Satelitná snímka jazera

Bajkalské jazero (rus. О́зеро Байка́л (Ozero Bajkal)) je najhlbšie jazero na svete. V jazere je sústredená 1/5 svetových zásob povrchovej sladkej vody. Nachádza sa Ruskej Federácii.

## [úprava] Údaje

- Najväčšia hĺbka: 1637 m
- Rozloha: 31 500 km²
- Dĺžka: 636 km
- Objem: cca 23 000 km³ = približne 20% pitnej vody na Zemi

Wikimedia Commons ponúka multimediálny obsah k téme
Bajkalské jazero

Bajkal

Poloha: juh Východnej Sibíri

Rozmery: 636 x 80 km

Plocha vodnej hladiny: 31,5 tis. km3

Najväčšia hĺbka: 1637 m

Priezračnosť: 40 m, v hĺbke do 60 m

Dĺžka brehovej línie: 2100 km

Objem: 23 tis. km3

Vtekajúce rieky: Selenga, Horná Angara, Barguzin a iné

Vytekajúce rieky: Angara

Jazero Bajkal leží na juhu Východnej Sibíri na hranici medzi Irkutskou oblasťou a Burjatskou republikou. Nachádza sa v ňom asi 1/5 všetkej pitnej vody Zeme, pričom veľmi čistej. Bajkal sa tiež vyznačuje veľmi pestrou živou prírodou.

Jazero je obklopené horami a vysokými sopkami, pričom irkutská strana je strmšia a burjatská sa mierne zvažuje. Oblasť Bajkalu sa zaraďuje k územiam s vysokou seizmickosťou, sú tu veľmi časté zemetrasenia /aj keď mnohé z nich sú napokon prakticky nepostrehnuteľné – ich sila sa pohybuje v rozpätí jedného až dvoch balov Richterovej stupnice/.

Maximálna hĺbka jazera je 1637 m, vďaka čomu sa Bajkal považuje za najhlbšie jazero na svete. Vzniklo pred 25 miliónmi rokov zaplavením hlbokého prielomu v zemskej kôre.

Podľa objemu vody patrí jazeru druhé miesto na svete (prevyšuje ho len Kaspické more). Je to vlastne obrovské vnútrozemské more, 636 km dlhé a priemerne 80 km široké.

Do jazera sa vlieva 336 riek a potokov, avšak toto číslo zahŕňa len jednosmerné prítoky. Najväčšie z nich sú Selenga, Horná Angara, Barguzin, Turka, Sarma a iné. Na území Bajkalu sa nachádza 22 ostrovov. Najväčší a najzaujímavejší je ostrov Oľchon.

V zime si na brehoch jazera môžeme všimnúť ľadové jaskyne a snehové nánosy. Ku koncu zimy dosahuje hrúbka ľadu na Bajkale asi 1 m a v zálivoch až 2 m. Pri silnom mraze trhliny lámu ľad a z neho vznikajú samostatné kryhy. Dĺžka takýchto trhlín je 10 – 30 km a šírka 2 – 3 m. Explózie nastávajú každoročne približne v tých istých oblastiach jazera. Sprevádza ich silný praskot, ktorý je podobný hrmeniu alebo výstrelu z pušky. Vďaka prasklinám v ľade ryby v jazere nezahynú od nedostatku kyslíka. Bajkalský ľad je, mimochodom, veľmi priezračný – a keďže cez neho prenikajú slnečné lúče, vo vode sa hromadne tvoria riasy nevyhnutné na tvorbu kyslíka. Podľa údajov Limnologického inštitútu sa v jazere vyskytuje 2630 rôznych druhov rastlín a živočíchov, pričom 2/3 z nich sú zriedkavé miestne endemity /t.j. žijú len v tomto jazere, nenájdeme ich nikde inde na svete/. Patrí medzi ne napr. jediný sladkovodný tuleň na svete či živorodá ryba „golomjanka“, telo ktorej obsahuje do 30 % tuku. Z ďalších rýb sa v Bajkale vyskytujú najmä sih, lieň, jeseter, mieň, šťuka a iné.

Mapy: 53° 5′ s. š., 108° 2′ v. d.

Zdroj: "http://sk.wikipedia.org../../../b/a/j/Bajkalsk%C3%A9_jazero.html"

Kategórie: Jazerá v Ázii | Lokality Svetového dedičstva v Rusku

##### Views

- Stránka
- Diskusia
- Aktuálna verzia

##### Hľadaj

##### Iné jazyky

- العربية
- Български
- বাংলা
- Català
- Česky
- Dansk
- Deutsch
- English
- Esperanto
- Español
- Eesti
- فارسی
- Suomi
- Français
- Gàidhlig
- Galego
- עברית
- Hrvatski
- Magyar
- Bahasa Indonesia
- Ido
- Íslenska
- Italiano
- 日本語
- 한국어
- Lietuvių
- Latviešu
- Македонски
- Nederlands
- ‪Norsk (bokmål)‬
- Polski
- Português
- Runa Simi
- Română
- Русский
- Srpskohrvatski / Српскохрватски
- Simple English
- Slovenščina
- Српски / Srpski
- Svenska
- Kiswahili
- தமிழ்
- Türkçe
- Українська
- Tiếng Việt
- 中文