# Al-Farabi

### Iz Wikipedije, proste enciklopedije

Abi Nasr (abu-Nasr) Mohamed ibn-Mohamed ben Uzlag ibn-Tarkan al-Farabi (Alfarabi) (latinsko Alpharabius), perzijski (turški) filozof in učenjak, * 870, Vasij pri Farabu, pokrajina Transoksanija, Perzija, (danes Turkmenistan), † 950, Damask, Sirija.

Al-Farabijeva starša sta bila perzijskega porekla, vendar so se njegovi predniki preselili v Turkmenistan. Najprej je končal šole v Farabu in Buhari, leta 901 pa je odšel v Bagdad. Tu se je izobrazil pri nekem krščanskem zdravniku in pri nekem krščanskem prevajalcu. Dobro je govoril več jezikov in postal vsestransko izobražen.

Njegovo ime izhaja iz portugalske besede alfarrábio, kar pomeni staro, debelo, oziroma dolgočasno knjigo.

Živel je kot sufi v Alepu na razkošnem dvoru Sajfa-al-Davlaha al-Hamdanija. Njegov neoplatonističen filozofski sistem, ki ga lahko rekonstruiramo iz več njegovih razprav o Platonu in Aristotelu, je bil neke vrste sinkretizem platonizma, aristotelizma in sufizma. Prinesel mu je zavidljiv naziv »drugi učitelj« (al-mu'allim al-tani), takoj za Aristotelom. Poleg velikega števila tolmačev o Aristotelu in o drugih grških filozofih, je pisal razna psihološka, politična, sociološka, metafizična dela, od katerih sta najbolj znani Spis, ki vsebuje bisere modrosti (Risalat Fusus al-Hikam) in Spis o mišljenju naroda zgornjega mesta (Risalah fi Ara Ahl al-Madinah al-Fadilah). V zadnjem spisu in v svojem delu Politična ekonomija (al-Sijasah (Sijasat) al-Madanijah) je pod vplivom Platonove Republike in Aristotelove Politike podal svojo zamisel o idealni državi - mestu, ki si jo je zamislil kot hierarhični organizem, podoben ljudskemu telesu. Vladarja, ki odgovarja srcu, služijo služabniki, njih pa spet drugi, nižji od njih. Cilj skupnosti v njegovi idealni državi je sreča vsakega posameznika, katerega vladar mora biti nravno in intelektualno popoln. Njegovo filozofsko delo je pripravilo pot Ibn Sini.

Religija je bila zanj simbolna predstava resnice. Kakor Platon je menil, da predstavlja dolžnost za filozofa pri državni pomoči. Razširjal je pogled, da ima vzrok vejko moč od razodetja, kar je bilo krivoversko za pravega muslimana. Začel je z razumsko analizo Korana in zavrnil je predestinacijo.

Njegovi drugi spisi ga prikazujejo kot brezkompromisnega zdravnika in matematika, čarobnega učenjaka in odličnega glasbenika. V bistvu ga smatrajo za največjega arabskega teoretika. Poleg obdelave glasbe v dveh njegovih kompendijih o znanosti, je posvetil tri velika dela temu predmetu. Glavno delo s tega področja je Velika glasbena knjiga (Kitab al-Musiki al-Kabir). Zanj so govorili, da je v prisotnosti svojega pokrovitelja Sajfa-al-Davlaha lahko igral lutnjo tako dobro, da so poslušalci padali v smeh, v jok ali pa so zaspali, vključno z vratarji. Stare pesmi, ki jih pripisujejo njemu še vedno prepevajo mavlavi derviši. Izdelal je večje število glasbil, na katera je tudi igral.

Al-Farabi je znan tudi po tem, da je pokazal na obstoj praznega prostora v fiziki.

## [uredi] Glej tudi

- seznam perzijskih filozofov
- seznam perzijskih učenjakov

Vzpostavljeno iz »http://sl.wikipedia.org../../../a/l/-/Al-Farabi_ebc1.html«

Kategorije: Rojeni leta 870 | Umrli leta 950 | Perzijski filozofi | Perzijski učenjaki

##### Views

- Članek
- Pogovor
- Trenutna redakcija

##### občestvo

- Portal občestva
- Pod lipo
- Stik z nami

##### podpora

- Pomoč
- Denarni prispevki

##### Iskanje

##### V drugih jezikih

- العربية
- বাংলা
- Bosanski
- Deutsch
- English
- Español
- فارسی
- Suomi
- Français
- Galego
- Hrvatski
- Magyar
- Bahasa Indonesia
- 日本語
- Қазақша
- Kurdî / كوردي
- Latina
- Bahasa Melayu
- Nederlands
- Polski
- Português
- Русский
- Slovenčina
- Svenska
- Türkçe