# Armeni

### De Viquipèdia

| Per a altres significats, vegeu «Armeni (desambiguació)».

Armeni 'Հայերեն Hayerēn'
Pronunciació: | AFI: {{{pronunciació}}}
Altres denominacions: |
Parlat a: | Armènia i estats del voltant, així com França, EUA i Canadà (immigració)
Regió: | Caucas
Parlants: | 8 milions
Rànquing:
Classificació genètica: | Indoeuropea Armeni
estatus oficial
Llengua oficial de: | Armènia
Regulat per: | no compta amb organisme de regulació oficial
codis de la llengua
ISO 639-1 | hy
ISO 639-2 | arm / hye
ISO/FDIS 639-3 | {{{iso3}}}
SIL | ARM
{{{mapa}}}
vegeu també: llengua

L'armeni és una llengua indoeuropea parlada a Armènia i regions properes. S'escriu amb un alfabet propi de 36 lletres creat el 406 per Mesrop Maixtoc.

És considerat un grup propi dins la família de llengües indoeuropees, si bé hom hi ha trobat relacions amb el grec i les llengües indoiranianes. En tot cas és una llengua satem.

Està dividida en dos grans grups dialectals: l'oriental (oficial a la República d'Armènia, i que també és l'usat pels armènioparlants de l'Iran) i l'occidental (predominant a l'Orient Mitjà i entre la diàspora armènia a Europa i Amèrica).

## [edita] Fonètica

L'armeni tradicionalment distingeix entre set sons vocàlics:

- /a/, escrit ա (a)
- /e/, escrit է (ē)
- /ɛ/, escrit ե (e)
- /i/, escrit ի (i)
- /ə/, escrit ը (ə)
- /o/, escrit ո (o)
- /u/, escrit ու (ow)

Les consonants oclusives tenen els seus propis signes en l'alfabet armeni, i disposen de formes propis en la seva transcripció llatina: փ (p῾), թ (t῾), ծ (c῾), ճ (č῾), ք( k῾).

## [edita] Gramàtica

Tot i ser una llengua indoeuropea i mantenir un gran nombre de punts en comú amb la majoria de llengües parlades a Europa, les llengües que l'envolten geogràficament (especialment caucàsiques) han tingut una influència cabdal no només en la seva fonètica, sinó en la formació de certes característiques gramaticals. La forma clàssica de la llengua tenia una forta semblança gramatical amb el grec clàssic, però com aquesta altra, amb el pas del temps ha anat evolucionant separadament.

L'armeni no té gènere, ni tan sols es diferencia en els pronoms personals. La flexió nominal, però, preserva diferents classes de noms a partir de les seves arrels. Els substantius es declinen en set casos diferents: nominatiu, acusatiu, locatiu, genitiu, datiu, ablatiu i instrumental.

La conjugació de l'armeni és un bon exponent de l'arcaïcisme d'aquesta llengua, i manté força formes verbals. Les formes afirmatives dels verbs es conjuguen de forma diferent que les negatives.

| Existeix una edició en armeni de la Viquipèdia

Vegeu també: Literatura armènia

Obtingut de "http://ca.wikipedia.org../../../a/r/m/Armeni.html"

Categoria: Llengües indoeuropees

##### Views

- Article
- Discussió
- Revisió actual

##### Cerca

##### En altres llengües

- አማርኛ
- Aragonés
- Asturianu
- Беларуская (тарашкевіца)
- Български
- Česky
- Dansk
- Deutsch
- Zazaki
- Ελληνικά
- English
- Esperanto
- Español
- Eesti
- Euskara
- فارسی
- Suomi
- Français
- Gaeilge
- Galego
- עברית
- Hrvatski
- Hornjoserbsce
- Magyar
- Հայերեն
- Bahasa Indonesia
- Ido
- Íslenska
- Italiano
- 日本語
- ქართული
- 한국어
- Líguru
- Lietuvių
- Bahasa Melayu
- Nederlands
- ‪Norsk (bokmål)‬
- Polski
- Português
- Română
- Русский
- Scots
- Simple English
- Slovenčina
- Slovenščina
- Српски / Srpski
- Svenska
- Тоҷикӣ
- ไทย
- Türkçe
- Українська
- Walon
- 中文