# 1 Церера

### от Уикипедия, свободната енциклопедия

1 Церера
Церера заснета от телескопа Хъбъл в ултравиолетовия диапазон.
Откриване A
Открит от | Джузепе Пиаци
Дата | 1 януари 1801 г.
Предварително означение | A899 OF; 1943 XB B
Категория | Основен пояс (Семейство Церера)
Орбитални параметри C Епоха 14 юли 2004 г. (юлиански ден 2453200,5)
Ексцентрицитет (e) | 0,080
Голяма полуос (a) | 413 949 Gm (2,767 АЕ)
Перихелий (q) | 380 890 Gm (2,546 АЕ)
Афелий (Q) | 447 008 Gm (2,988 АЕ)
Орбитален период (P) | 1681,243 дни (4,60 години)
Средна орбитална скорост | 17,91 km/s
Инклинация (i) | 10,581°
Дължина на възходящия възел (Ω) | 80,464°
Параметър на перихелия (ω) | 73,947°
Средна аномалия (M) | 0,744°
Физически характеристики
Размери | 959,2×932,6 km
Маса | 9,445×1020 kg
Плътност | 2,05 g/cm³
Повърхностна гравитация | 0,26 m/s²
Втора космическа скорост | 0,51 km/s
Период на въртене | 0,3781 дни
Спектрален клас | G-клас астероиди
Абсолютна величина | {{{величина}}}
Албедо | 0,113
Средна повърхностна температура | ~167 K
редактиране

1 Церера е първият открит астероид. Открит е на 1 януари 1801 г. от италианския астроном Джузепе Пиаци. Диаметърът му е приблизитело 950 km, което го прави най-масивния и най-голям от астероидите в основния пояс.

## [редактиране] Наименование

Астероидът първоначално носи името Церера Фердинандска комбинирайки имената на богинята на земеделието от римската митология Церера и крал Фердинанд 3 на Сицилия. Впоследстивие обаче втората част от името е елиминирано.

## [редактиране] Откриване

Джузепе Пиаци открива Церера търсейки звезда в каталога на астронома Франсис Уоластоун, но вместо нея той открива движещ се на фона на звездите обект. Пиаци първоначално предполага че е наблюдавал комета и не съобщава за откритието й. Той наблюдава Церера до 11 февруари същата година когато се разболява и впоследствие астероидът се изгубва зад блясъка на Слънцето.

След като други астрономи научават за откритието по-късно, Карл Фридрих Гаус изобретява нов начин за изчисление на орбитата на небесно тяло използвайки само три наблюдения и астероидът е намерен на следващата година от немските астрономи Франц Хавер и Хайнрих Олберс. Йохан Елерт Боде разгласява че Церера е "липсващата планета" в неговия закон която би трябвало да се намира между Марс и Юпитер. Церера обаче разочарова астрономите с малките си размери и Уилям Хершел предлага названието "астероид" (подобен на звезда).

## [редактиране] Физически характеристики

Церера е най-големият известен астероид в астероидния пояс намиращ се между орбитите на Марс и Юпитер. Поясът на Кайпер обаче съдържа по-големи тела като 28978 Иксион, 50000 Кваоар, 90482 Оркус и 90377 Седна.

За Церера е уникално това че е достатъчно масивен за да придобие сферична форма под действието на собствената си гравитация, подобно на останалите планети. Други големи астероиди като 3 Юнона и 4 Веста имат подчертано неправилна форма. Масата на Церера равна на 9,45±0,04 × 1020 kg съставлява над 1/3 от общата маса на всички астероиди в Слънчевата система за която се счита че е 2,3 × 1021 kg (която обаче от своя страна е едва 3% от масата на Луната). Наблюдения на астероида сочат че вероятно има тънка атмосфера на небесно тяло и повишена повърхностна температура.

Астероидът е основното тяло в семейството астероиди Церера.

## [редактиране] Изследване

На 13 ноември 1984 г. във Флорида САЩ, карибския басейн и Мексико е наблюдавана окултация на звезда зад Церера.

През 2001 г. телескопът Хъбъл засне Церера, потвърждавайки сферичната му форма и откривайки тъмно петно на повърхността му за което се счита че е кратер, носещо името Пиаци. През 2004 г. астероидът беше изследван от Кекския телескоп използващ адаптивна оптика, постигайки разделителна способност от тази на Хъбъл — 50 km/пиксел. Наблюдавани бяха две обширни тъмни области, вероятно кратери, като централния район на по-голямата е светъл. Областта Пиаци не беше наблюдавана.

НАСА планира мисията Зора за изстрелване през 2006 г. Апаратът ще изследва астероида 4 Веста и към 2015 г. ще влезе на орбита около Церера.

## [редактиране] Интересни факти

Общомедия разполага с
мултимедийно съдържание за Церера

Химическият елемент церий открит през 1803 г. от независимо от Йонс Якоб Берзелиус и Мартин Хайнрих Клаптрот носи името на астероида Церера.

Астероиден пояс
... | (астероиден навигатор) | 1 Церера | 2 Палада | ...
1 Церера | 2 Палада | 3 Юнона | 4 Веста | 5 Астрея | 6 Хеба | 7 Ирис | 8 Флора
9 Метис | 10 Хигея | 11 Партенопа | 12 Виктория | 13 Егерия | 14 Ирена
15 Евмония | 16 Психе | 17 Тетис | 18 Мелпомена | 19 Фортуна | 20 Масалия

Малки планети
Вулканоиди | Астероиден пояс | Астероидни групи и семейства
Близкоземни астероиди | Троянски астероиди | Кентаври
Транснептунови обекти | Дамоклоиди | Комети | пояса на Кайпер | Облак на Оорт
За други обекти и региони виж: Двойни астероиди, Астероидни спътници и Слънчева система. Виж също: списък на астероиди

Взето от „http://bg.wikipedia.org../../../1/_/%D1%86/1_%D0%A6%D0%B5%D1%80%D0%B5%D1%80%D0%B0_08e9.html“.

Категории: Слънчева система | Астероиди

##### Views

- Статия
- Беседа
- Текуща версия

##### Търсене

##### На други езици

- Alemannisch
- العربية
- Asturianu
- Brezhoneg
- Català
- Corsu
- Česky
- Dansk
- Deutsch
- Ελληνικά
- English
- Esperanto
- Español
- Eesti
- فارسی
- Suomi
- Français
- Galego
- עברית
- Hrvatski
- Magyar
- Bahasa Indonesia
- Italiano
- 日本語
- 한국어
- Latina
- Lietuvių
- Plattdüütsch
- Nederlands
- Norsk (nynorsk)
- Norsk (bokmål)
- Polski
- Português
- Română
- Русский
- Sicilianu
- Simple English
- Slovenčina
- Slovenščina
- Svenska
- ไทย
- Tagalog
- Türkçe
- Українська
- 中文
- Bân-lâm-gú