# 1848–49-es forradalom és szabadságharc

### A Wikipédiából, a szabad lexikonból.

Magyarország újkori történetének meghatározó eseménye, a nemzeti identitás egyik alapköve. Társadalmi reformjaival a polgári átalakulás megindítója, önvédelmi harcával a nemzeti mitológia részévé vált. Ugynakkor a nemzetiségekkel való konfliktusok már előrevetítették a történelmi Magyarország fölbomlásának lehetőségét. Szerves része volt az 1848-as európai forradalmi hullámnak, azok közül viszont lényegében egyedül jutott el sikeres katonai ellenállásig. Eredményességét mi sem mutatja jobban, hogy csak a cári Oroszország beavatkozásával lehetett legyőzni.

## [szerkesztés] Előzmények

Magyarország a török kiűzése és a Rákóczi-szabadságharc elbukása után erősen korlátozott, mégis meglévő önállóságot élvezve volt része a Habsburg-birodalomnak. Az 1723-ban elfogadott Pragmatica Sanctio törvényesen is rendezte a Habsburg uralkodó és a magyarországi rendek viszonyát.

Az 1848-as tavaszi átalakulás programja majdnem két évtizedes előkészítő munka eredménye. Bár a reformkori országgyűléseken nagyon kevés valódi változtatást sikerült elérni, de lehetőséget teremtettek arra, hogy reform szellemű liberális nemesség kidolgozza a saját programját. Megjelenhettek az országos nyilvánosság színpadán, a leendő forradalom vezetői: Batthyány, Kossuth, Deák, Széchenyi, Szemere, Eötvös, ...

## [szerkesztés] Forradalom

### [szerkesztés] Pest, Pozsony, Bécs

Az 1847 novemberében Pozsonyban összeült - később utolsónak bizonyult - rendi országgyűlésen a reformpárti erők által létrehozott Ellenzéki Kör és a "fontolva haladókat" tömörítő Konzervatív Párt lépett föl határozott programmal. Utóbbiak jelentős mértékben bírták a bécsi udvari körök támogatását is. A téli hónapok során patthelyzet alakult ki, ebbe a helyzetbe hozott döntő fordulatot a párizsi forradalom híre. Kossuth Lajos március 3-án elmondott beszéde fogalmazta meg programszerűen az ellenzék követeléseit: jobbágyfelszabadítást, közteherviselést, népképviseleti parlamentet és felelős kormányt. A Habsburg-birodalom másik felének pedig alkotmányt követelt, amelynek fontos szerepe lett a néhány nap múlva kitörő bécsi forradalomban.

A 12 pont nyomtatott példánya

### [szerkesztés] A Batthyány-kormány és az áprilisi törvények

A Batthyány-kormány tagjai

Március 23-án az országgyűlés alsótábláján Batthyány Lajos, a március 17-én kinevezett miniszterelnök, kihirdette minisztériumának névsorát. Ezek alapján:

Batthyány Lajos | elnök
Szemere Bertalan | belügy
Kossuth Lajos | pénzügy
Deák Ferenc | igazságügy
Mészáros Lázár | hadügy
Klauzál Gábor | kereskedelem és ipar
Széchenyi István | közlekedés és közmunka
Eötvös József | vallás és közoktatás
Esterházy Pál | király személye körül

### [szerkesztés] Az új országgyűlés

Az országgyűlés megnyitója (Borsos József és August von Pattenkofen szinezett litográfiája)

Az első népképviseleti országgyűlési választásokat, az áprilisban elfogadott V-ik törvénycikk alapján, június második felében tarották.

A hivatalos megnyitóra július 5-én, Pesten került sor. Az országgyűlés a szabadságharc végéig együtt maradt, bár részben kicserélődött képviselői állománnyal. Az üléseket december 31-ig Pesten, azután 1849. január elejétől május 31-ig Debrecenben, július 2-án újból Pesten, majd július második felében Szegeden, végül - már csak néhány fő részvételével - augusztus 11-én Aradon tartották.

### [szerkesztés] Nemzetiségi kérdés

## [szerkesztés] Az önvédelmi háború

### [szerkesztés] Szeptemberi fordulat: horvát támadás

A magyar siker hatására a Magyarországon élő nemzetiségekben is feltámadt a nemzeti érzés. 48-ban már nem elégedtek, meg anyanyelvük kisebb- nagyobb használatával. Magukat, mint külön nemzetet akarták elismertetni az ország határain belül. Külön területeket akartak, melyen saját uralmukat akarták berendezni. A magyar vezetők azonban erről hallani sem akartak. Szerintük anyanyelvüktől függetlenül országunk minden lakója az egységes magyar nemzet tagja. Ekkor a nemzetiségek vezetői a bécsi udvarhoz fordultak segítségért. (Köztudott, hogy Bécs mindent megtett az ellentétek kiélezése érdekében.) A Habsburgok előbb titokban, majd nyiltan is támogatták a magyar forradalom ellen irányuló szerb felkelést és a horvátok támadását. Megjegyzendő, hogy a horvátok évszázadok óta jelentős, a Monarchián belüli kiváltságokat élveztek. A külországi szerb kisebbség forradalommal való szembefordulásának egyik fő okát épp a horvát előjogok élvezték, a szerb vezetők szerették volna ezeket a maguk számára is megkapni, de nem történt meg. A románok szembefordulásának fő okát Katona Tamás történész az elmaradt jobbágyfelszabadításban jelölte meg (MKR, 2006. 03. 14. 8.00), ennek a magyar szándék szerint is meg kellett volna történnie, de adminisztratív okok miatt (az erdélyi országgyűlés összehívásának nehézkes, késedelmes volta) elkésett.

1848 nyarán az udvar elérkezettnek látta az időt, hogy Mo.-n is visszaállítsa tejhatalmát. 1848 szeptemberében Jellasics vezetésével fegyveres támadás indult a magyar kormány ellen. Batthyány legfontosabb feladatnak a horvát bán megállítását tartotta. A Dunántúlon népfelkelést hírdetett és mozgósította a nemzetőrséget. 1848 09.29-én a magyar seregek döntő verseget mértek a császári seregekre Pákozdnál. Jellasics Bécs felé menekült az országból.

### [szerkesztés] A kormány lemondása és az OHB megalakulása

### [szerkesztés] Pákozd és Schwehat

### [szerkesztés] Az ellenforradalom támadása

### [szerkesztés] A téli hadjárat

### [szerkesztés] Az országgyűlés Debrecenben

### [szerkesztés] A tavaszi hadjárat

### [szerkesztés] A Függetlenségi Nyilatkozat

### [szerkesztés] A Szemere-kormány

### [szerkesztés] Buda visszavétele

### [szerkesztés] Az orosz intervenció

### [szerkesztés] Az utolsó napok

### [szerkesztés] Fegyverletétel

### [szerkesztés] Megtorlás

A forradalom alig fejeződött be, a császáriak mindjárt megkezdték a megtorlást. Haynau, a magyarországi osztrák főparancsnok felállitotta a haditörvényszéket, melyek többszáz tisztet és polgári személyt itéltek halálra és még többet várfogságba. A foglyul ejtett katonák közül a magyarokat, székelyeket, lengyeleket és németeket erőszakkal besorozták az osztrák hadseregbe, a más nemzetiségüeket hazaengedték. 1849. október 6-án Aradon kivégezték a magyar forradalom 13 tábornokát "az aradi vértanúkat". Ugyanezen a napon főbelőtték Batthyány Lajos első magyar miniszterelnököt is, majd október 25-én Kazinczy Lajost. A forradalom után a császáriak nem teljesitették a nemzetiségeknek tett igéreteiket, ők is el kellett hogy szenvedjék a forradalom leverése utáni önkényuralmi rendszert.

## [szerkesztés] Irodalom

Részletesebben lásd: 1848–49-es forradalom és szabadságharc/Irodalom.

- Deák István: A törvényes forradalom. Kossuth Lajos és a magyarok 1848-49-ben. Bp., 1994. Gondolat [1983]
- Urbán Aladár: Batthyány Lajos miniszterelnöksége. Bp. 1986, Magvető. (Nemzet és emlékezet)
- Spira György: A pestiek Petőfi és Haynau között. Bp., 1998. Enciklopédia.
- 1848-1849. A szabadságharc és forradalom története. Szerk.: Hermann Róbert. Bp., 1996. Videopont.
- Hermann Róbert: 1848-1849. A szabadságharc hadtörténete. Bp., 2001
- Az 1848-1849. évi első népképviseleti országgyűlés történeti almanachja. Szerk.: Pálmány Béla. Bp., 2002. Magyar Országgyűlés.
- Szószék és csatatér. Politikusi naplók és visszaemlékezések 1848-1849. Szerk.: Hermann Róbert. Bp., 2000. Balassi.
- Az aradi vértanúk. Levelek, visszaemlékezések, cikkek, naplótöredékek. Szerk.: Katona Tamás. Bp., 2003. Corvina [1979, 1983]
- Negyvennyolc a kortársak szemével. Képek, nyomtatványok és iratok. Szerk.: Rózsa György - Spira György. Bp., 1973.

| Ez a történelmi tárgyú lap még csak csonk (azaz erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!

A lap eredeti címe "http://hu.wikipedia.org../../../1/8/4/1848%E2%80%9349-es_forradalom_%C3%A9s_szabads%C3%A1gharc.html"

Kategóriák: Csonkok (történelem) | Csonkok 2005 decemberéből | 1848-as szabadságharc

##### Views

- Szócikk
- Vitalap
- Aktuális változat

##### Keresés

##### Más nyelveken

- Polski
- Русский