Dantų ėduonis - Vikipedija

# Dantų ėduonis

### Straipsnis iš Vikipedijos, laisvosios enciklopedijos.

Dantų ėduonis arba dantų kariesas (lot. caries dentium) - danties emalio ir dentino nekrozė. Paprastai prasideda balzgana dėmele emalio paviršiuje ar jo duobutėse. Po to dėmelės paviršiuje susidaro ertmė, kuri lėtai, o kartais gana greitai didėja ir pasiekia danties pulpą. Atsiranda dėl mikroelementų (pvz., fluoro), vitaminų stokos maiste, angliavandenių pertekliaus maiste, o taip pat dėl kramtymo funkcijos sumažėjmo vartojant daugiau susmulkintą maistą. Sumažėjus danties emalio atsparumui, susidaro sąlygos burnoj esančių bakterijų bei virusų fermentams lengvai tirpdinti emalį.

Danties karieso vyksmas |  |  |

Esant dantų kariesui gelia ir skauda dantis nuo šaltų, karštų, saldžių ir rūgščių produtų, ligonis negali normaliai sukramtyti maisto. Skaudant damntims, sutrinka ne tik seilių išsiskyrimas, bet ir skrandžio sulčių gamyba, todėl sutrinka maisto virškinimas. Tokie žmonės dažniau serga skrandžio uždegimu ir opalige.

Rodomas puslapis "http://lt.wikipedia.org../../../d/a/n/Dant%C5%B3_%C4%97duonis.html"

Kategorijos: Virškinimo sistemos ligos | Stomatologija

##### Views

- Straipsnis
- Aptarimas
- Dabartinė versija

##### Paieška

##### Kitomis kalbomis

- العربية
- Dansk
- Deutsch
- Ελληνικά
- English
- Esperanto
- Español
- Suomi
- Français
- עברית
- Italiano
- 日本語
- Nederlands
- Polski
- Português
- Runa Simi
- Русский
- Srpskohrvatski / Српскохрватски
- Slovenčina
- Svenska
- 中文
- Bân-lâm-gú