# Chronologický prehľad dejín astronómie

### Z Wikipédie

| Tento článok sa pripravuje. Hotový by mal byť do: 31. decembra 2006. Prosím, neupravujte vopred článok. Redaktor, ktorý sem pridal tento oznam, je uvedený v histórii, ak by ste ho chceli kontaktovať.

Chronologický prehľad dejín astronómie

## [úprava] 4713 pred Kr. - 2001 pred Kr.

- 4713 pred Kr.

1. januára o 12. hodine greenwichského času sa začalo nepretržité astronomické datovanie, tzv. Juliánsky počítanie dní. Navrhol ho Joseph Justus Scaliger v roku 1582.

- okolo 3250 pred Kr.

Šin Nung potomok zakladateľa ríše Fo-Hi dal vystavať v Číne prvé astronomické observatóriá.

- okolo 3000 pred Kr.

Najstaršie zaznamenané súhvezdie je Býk. V tej dobe sa vstupom Slnka do tohto súhvezdia začínala jar.

- 2782 pred Kr.

Egyptský kráľ Asses zriadil kalendár.

- 2673 pred Kr.

Čínsky panovník Hoang-Ti vypracoval kalendár založený na 60-ročnom cykle. Tento cyklus sa stále ešte používa. Číňania považovali tohto panovníka za objaviteľa 19-ročného cyklu, ktorý je svetovo známy ako Metónov.

- 2306 pred Kr.

Vyšla najstaršia kniha Chou-King zaoberajúca sa astronómiou. Kronika začína v roku 2356 pred Kr. a dá sa z nej dozvedieť, že Číňania poznali 5 planét a na pozorovanie hviezd využívali uhlomerné prístroje.

- 2158 pred Kr.

Nastalo zatmenie Slnka, ktoré hvezdári Hi a Ho neohlásili cisárovi. V starovekej Číne to bola významná udalosť, ktorú sprevádzali kultové obrady. Za zanedbanie svojej povinnosti dal cisár Chang-Kang oboch popraviť. Astronómovia tej doby mali pokročilejšie metódy ako Gréci, pretože vedeli dopredu vypočítať zatmenia.

- okolo 2120 pred Kr.

V Babylone učenci zostavili kalendár na základe pozorovaní Capelly, najjasnejšej hviezdy súhvezdia Povozník. Základom bol 7-dňový týždeň a 29-dňový mesiac odvodený z obehu Mesiaca okolo Zeme, toto rozdelenie sa zachovalo dodnes. Už vtedy poznali 5 planét.

Pyramídy v Egypte stavitelia orientovali tak, aby chodby pyramíd na severe smerovali k vtedajšej Polárke v súhvezdí Drak a na juhu do výšky Plejád, keď prechádzali meridiánom.

## [úprava] 2000 pred kr. - 1 pred Kr.

- okolo 1800 pred Kr.

Podľa správ starovekých Grékov si egyptský kráľ Osymandias, predchodca Sésostrisa nechal vybudovať obrovský pamätník, v ktorom sa nachádzala knižnica a na vrchole bolo observatórium so zlatým kruhom rozdeleným na 365. Jeho rozdelenie súviselo s východmi a západmi hviezd.

- okolo 1700 pred Kr.

V knihe, ktorú napísal Mojžiš, spomína postava menom Jób hviezdy Kimah (Plejády), Kesil (Orión) a Aš (Veľký voz, ktorý sa otáča).

Na babylonských hlinených tabuľkách z tohto obdobia sa našli pozostatky pozorovaní Venuše. Opisujú jej vzhľad pri východe a západe, viditeľnosť a udalosti ktoré sa v tom čase odohrali. Venušu nazývali niekoľkými menami (Déléphas, Dilbat, Ištar, Ninsianna)

- okolo 1300 pred Kr.

Chirón zhotovil hviezdnu mapu pre Argonautov, moreplavcov, ktorí sa vypravili za zlatým rúnom.

- okolo 1100 pred Kr.

Číňan Ču-Kong zmeral hodnotu sklonu ekliptiky počas letného slnovratu pomocou slnečných hodín s upevnenou tyčou. Ním nameraný sklon je 23°51' (dnešná hodnota je 23°26').

- 930 pred Kr.

2. júna nastalo čiastočné zatmenie Slnka v Ninive. Panovník Sardanapal III. považoval čiastočné zatmenie za lichôtku - priazeň nebies jeho vláde.

- okolo 900 pred Kr.

Gréci Homér a Hesiodos spomínajú vo svojich dielach Plejády (Atlantove dcéry), Hyády, Veľký voz, Arktúr, Sírius.

- 809 pred Kr.

13. júna pozorovali v Ninive prstencové zatmenie Slnka, ktoré bolo významnou udalosťou zapísanou v knihe zákonov.

- 611 pred Kr.

V Číne začali s vydávaním katalógov všetkých komét od roku 613 pred Kr. Vo vydávaní pokračovali až do roku 1644.

- okolo 600 pred Kr.

Pôsobil v Grécku učenec Táles z Milétu. Zhrnul a rozšíril poznatky Babylončanov, vedel predpovedať zatmenia Mesiaca a Slnka podľa 18-ročného cyklu a fénickú Kynosuru premenoval na Malú medvedicu.

- 585 pred Kr.

Na 28. mája predpovedal Táles z Milétu zatmenie Slnka. Zatmenie sa odohralo počas bitky medzi Médmi a Lýdmi. Tento 3-minútový úkaz tak prekvapil bojovníkov, že prestali bojovať.

- okolo 500 pred Kr.

Pytagoras, Herakleitos a Filolaos prijali teóriu o ročnom obehu Zeme okolo Slnka a dennej rotácie Zeme okolo svojej osi. Teóriu o storočie neskôr spochybnil Aristarchos zo Samu, Archimédes, neskôr aj Plutarchos a Seneca. Naopak, židovský učenec Zofar z 2. storočia a hinduský učenec Arjabháta v 5. storočí teóriu prijali a ďalej šírili.

- 433 pred Kr.

Metón skonštruoval v Aténach prvé slnečné hodiny.

- 370 pred Kr.

Eudoxos z Knidu vypracoval zoznam hviezd a súhvezdí. Je najstarší, aký sa dodnes zachoval.

- 306 pred Kr.

Papirius Cursor skonštruoval prvé slnečné hodiny v Ríme.

- 281 pred Kr.

Aratos básnicky opísal súhvezdia a ich polohy vzhľadom k hviezdam

- 127 pred Kr.

Hipparchos zostavil Katalóg hviezd viditeľných voľným okom. Zostavil tiež stupnicu jasnosti hviezd, ktoré podľa jasnosti rozdelil do šiestich tried. Jeho katalóg je najstarší, aký sa zachoval.

## [úprava] 1 - 1700

- 150

Ptolemaios napísal Almagest.

- 964

as-Súfí vydal Knihu stálic

- 1252

Alfonz X. Kastílsky vydal Alfonzínske tabuľky, ktoré sa používali až do čias Kopernika.

- 1430

Ulugbeg vypracoval svoje tabuľky hviezd a panét. Presnosťou sa vyrovnali Braheovým tabuľkám.

- 1543

Mikuláš Kopernik vydal dielo De revolutionibus orbium coelestium (O pohyboch nebských sfér), v ktorom dokazoval, že Zem obieha okolo Slnka. Dielo zaradila cirkev do Zoznamu zakázaných kníh v roku 1616.

- 1609

Galileo Galilei prvýkrát použil ďalekohľad na pozorovanie nebeských telies.

- 1618

Kepler dokončil dielo Harmonices Mundi (Harmónia sveta) , v ktorom opísal zákony pohybu nebeských telies.

- 1687

Isaac Newton vydal dielo Philosophiae Naturalis Principia Mathematica (Matematické princípy prírodnej filozofie), v ktorom sformuloval gravitačnú teóriu.

## [úprava] 1701 - 1800

- 1705

Edmund Halley vypočítal dráhu kométy, ktorá bola po ňom neskôr nazvaná. Výpočty uverejnil v diele Synopsis astronomiae cometicae (Prehľad komét).

- 1718

Edmund Halley zistil vlastný pohyb hviezd.

- 1727

James Bradley objavil aberáciu hviezd.

- 1748

James Bradley objavil nutáciu hviezd.

- 1755

Immanuel Kant sformuloval teóriu o vzniku slnečnej sústavy z rotujúceho mračna prvotnej hmoty a opísal ju v diele Naturgeschichte und Theorie des Himmels.

- 1781

William Herschel objavil 13. marca v súhvezdí Blíženci planétu Urán.

- 1782

Herschel uverejnil svoj prvý katalóg dvojhviezd a objavil vlastný pohyb Slnka.

- 1785

John Goodricke objavil kolísanie jasnosti hviezdy δ Cephei.

- 1786

Edward Piggot uverejnil prvý katalóg premenných hviezd s 12 objektmi.

- 1789

William Herschel vydal svoju klasifikáciu hmlovín

- 1794

Ernst Florens Friedrich Chladni dokázal, že meteority majú mimozemský pôvod.

- 1796

Pierre Simon Laplace zverejnil svoju kozmogonickú teóriu.

- 1798

Na observatóriu Seeberg pri Gothe v Nemecku sa na prvej astronomickej konferencii stretlo 15 astronómov.

- 1800

Herschel objavil v elektromagnetickom spektre oblasť infračerveného žiarenia.

## [úprava] 1801 - 1850

- 1801

Giuseppe Piazzi objavil prvú planétku nazvanú Ceres.

Johann Wilhelm Ritter objavil v elektromagnetickom spektre oblasť ultrafialového žiarenia.

- 1803

Herschel potvrdil existenciu dvojhviezd.

- 1807

Wilhelm Olbers objavil planétku Vesta, čím podnietil diskusiu o planéte medzi Marsom a Jupiterom, ktorá sa rozpadla.

- 1814

Joseph von Fraunhofer objavil v slnečnom spektre tmavé čiary, neskôr nazvané po ňom.

- 1816

Bernhard von Lindenau založil Časopis pre astronómiu a príbuzné vedy.

- 1818

Friedrich Wilhelm Bessel uskutočnil prvé merania polôh hviezd a vydal knihu Základy astronómie.

- 1821

V Londýne bola založená Astronomická spoločnosť.

- 1837

V Göttingene vzniklo prvé magnetické observatórium.

- 1838

Struve dokázal na príklade Vegy, že stálice majú paralaxu.

- 1842

Christian Doppler publikoval princíp zdanlivých zmien frekvencií zdrojov svetla a zvuku v pohybe, ktorý neskôr dostal pomenovanie po ňom.

- 1847

Hermann von Helmholtz a Julius Robert von Mayer objavili Zákon zachovania energie.

- 1849

Objav ôsmej planéty slnečnej sústavy - Neptúna. Na základe výpočtov Le Verriera ju v noci z 23. septembra na 24. septembra Johann Gottfried Galle na Berlínskej hvezdárni.

## [úprava] 1851-1900

- 1852

Rudolf Wolf určil 11-ročný cyklus slnečných škvŕn.

- 1853

William Huggins určil uhlové rýchlosti niektorých hviezd na základe Dopplerovho posunu čiar v ich spektre.

- 1854

François Arago začal vydávať prvý populárno-vedecký astronomický časopis Astronomie populair.

- 1860

Gustav Kirchhoff a Robert Bunsen publikovali prácu, v ktorej sformulovali základné zákony spektrálnej analýzy

- 1861

Johann Zöllner skonštruoval astrofotometer.

- 1862

Alvan Graham Clark objavil sprievodcu Síria.

- 1868

Joseph Norman Lockyer a Pierre Jules César Janssen objavil pri zatmení Slnka dovtedy neznámy prvok - hélium.

- 1871

Mikuláš Konkoly-Thege zriadil prvú hvezdáreň na území Slovenska v Starej Ďale (dnes Hurbanovo).

- 1877

Giovanni Schiaparelli objavil pri pozorovaní Marsu útvary, ktoré nazval "kanály". Tento objav rozprúdil živé debaty o inteligentnom živote mimo planétu Zem.

- 1878

George Elery Hale vynašiel spektroheliograf.

- 1889

Edward Charles Pickering objavil prvú spektroskopickú dvojhviezdu Ksí Ursae Majoris

Zdroj: "http://sk.wikipedia.org../../../c/h/r/Chronologick%C3%BD_preh%C4%BEad_dej%C3%ADn_astron%C3%B3mie.html"

Kategória: Dejiny astronómie

##### Views

- Článok
- Diskusia
- Aktuálna verzia

##### Hľadaj

##### Iné jazyky

- English