# Aarne Sihvo

### Wikipedia

Aarne Sihvo

Aarne Sihvo (s. 22. marraskuuta 1889 Virolahdella, k. 12. kesäkuuta 1963 Helsingissä) oli suomalainen jääkärikenraali, joka vuosina 1926-1933 toimi sotaväen päällikkönä (puolustusvoimain komentaja) ja 1946-1953 puolustusvoimain komentajana.

Aarne Sihvo aloitti sotilasuransa jääkäriliikkeen myötä Saksassa Jääkäripataljoona 27:ssä vuosina 1915-1917. Hänet ylennettiin kapteeniksi 11. helmikuuta 1918 ja seuraavana päivänä hänestä tuli Karjalan joukkojen ylipäällikkö siihen saakka, kunnes 18. huhtikuuta hänestä tuli Ryhmä Sihvon päällikkö 18. toukokuuta 1918 asti. Näinä parina kuukautena hän yleni ripeää tahtia kapteenista everstiksi (ylennys majuriksi 15. maaliskuuta, everstiluutnantiksi 6. huhtikuuta ja 29-vuotiaana everstiksi 3. toukokuuta). Sisällissodan päättyessä Sihvo oli Karjalassa kenraali Mannerheimia huomattavasti tunnetumpi ja kansallisellakin tasolla hänet nähtiin Mannerheimin kilpailijana. Myöhemmin oli tyypillistä, että Sihvon uran huippuhetket osuivat Mannerheimin uran hiljaisiin kohtiin.

Sodan jälkeen Sihvo toimi Aunuksen retkikunnan komentajana vuonna 1919 ja oli Edistyspuolueen kansanedustajana 1919–1920 (Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä). Hän sai vapautuksen kansanedustajan toimesta 4. lokakuuta 1920 pitkän ulkomaanmatkan ja aktiivipalvelukseen siirtymisen vuoksi.

Aktiivipalvelukseen palattuaan Sihvo komennettiin monien muiden nuorten jääkäriupseerien tavoin täydentämään sotilaskoulutustaan ulkomaiseen sotakorkeakouluun. Sihvo opiskeli Italian sotakorkeakoulussa (Scuola di Guerra) vuosina 1923–1925, minkä jälkeen hänet ylennettiin kenraalimajuriksi. Tällöin Sihvo oli korkeimmalle kohonnut jääkäriupseeri. Sihvo nimitettiin sotaväen päälliköksi 22. toukokuuta 1926 korvaamaan entinen Venäjän armeijan kenraali Karl Fredrik Wilkama. Sihvo oli tehtävään luonnollinen valinta. Hän oli poliittiselta kannaltaan vapaamielinen porvari, jonka viiteryhmiä olivat edistyspuolue ja maalaisliitto. Tämä vastasi Suomen sen hetkistä hallitusta. Lisäksi hän oli suomenkielinen jääkäri, mikä tyydytti aitosuomalaiset piirit. Ruotsinkieliset piirit Sihvo suututti edistämällä suomen kielen asemaa aktiivisesti. Hän mm. rankaisi kahta ruotsinkielistä aktiiviupseeria siitä, että nämä olivat palvelusaikana puhuneet keskenään ruotsia suomenkielisten asevelvollisten läsnä ollessa. (Lain mukaan sotaväen virkakieli oli suomi.)

Kenraaliluutnantiksi Sihvo ylennettiin 14. elokuuta 1930. Vuoden 1932 Mäntsälän kapina tapahtui hänen päällikkökaudellaan, jolloin Sihvo toimi aktiivisesti presidentti Pehr Evind Svinhufvudin tukena sen kukistamisessa. Vapaamielisenä porvarina Sihvolla ei ollut sympatiaa äärioikeistolle. Ansio kapinan kukistamisesta kuuluikin suurelta osin hänelle, mikä suututti oikeistolaiset piirit, erityisesti suuren osan upseerikuntaa. Tapahtumien jälkimainingeissa Sihvo erosi tehtävästään 13. tammikuuta 1933.

Eronsa jälkeen Sihvo toimi Puolustuslaitoksen tarkastajana ja väestönsuojelutehtävissä. Sotien aikana hän ei saanut rintama- tai operatiivisia komentajuuksia vaan toimi Kotijoukkojen komentajana. On esitetty spekulaatioita, että Mannerheim piti Sihvon hänen uraansa nähden vähäisessä tehtävässä, koska tunsi henkilökohtaista antipatiaa kilpailijaansa kohtaan. Sotien jälkeen hänet kuitenkin nimitettiin 4. kesäkuuta 1946 puolustusvoimain komentajaksi ja ylennettiin jalkaväenkenraaliksi 20. syyskuuta 1946. Komentajana Sihvon tehtävänä oli johtaa Puolustusvoimia niiden syvimmän rappiotilan aikana. Hänen kautensa alkupuolta varjostivat asekätkentäoikeudenkäynnit ja aseistariisunta, joita Sihvo, uskollisena hallitukselle, avusti. Sihvon jälkimmäiseen komentajakauteen sattuivat myös Kemin kapina ja hälytystila vuonna 1948, jolloin Puolustusvoimat varautui torjumaan kommunistien vallankaappauksen ja riisui aseista liikkuvan poliisin. Sihvo oli komentajana erittäin epäsuosittu upseerikunnan piirissä, koska hän oli aikoinaan kukistanut Mäntsälän kapinan ja noudatti nyt tiukasti virallista Neuvostoliittoon myönteisesti suhtautunutta puolustuspolitiikkaa. Komentajan virasta Sihvo erosi 31. toukokuuta 1953. Sihvon kuoltua Kadettikunta aikoi aluksi jättää hänen hautajaisensa mielenosoituksellisesti huomiotta, mutta muutti päätöksensä Puolustusvoimien johdon puututtua asiaan.

Aarne Sihvo on julkaissut kirjat:

- Kolmasti komennettuna : muistelmia Saksan matkoiltani, 1918
- Seitsemäskolmatta, 1918
- Valkoinen armeija Antrean rintamalla: lyhyt esitys kuvin ja karttapiirustuksin, 1919
- Aunuksen retken muistojulkaisu, 1930 (toim.)
- Kalterijääkäri: 20-vuotisjuhlajulkaisu, 1937 (toim.)
- Muistelmani I-II, 1954-1956
- Kalterijääkärien 40-vuotismuistojulkaisu, 1957 (toim.)

## [muokkaa] Kirjallisuutta

- Saarikoski, Vesa (1998): Elon mainingit : jääkärikenraali Aarne Sihvo 1889-1963, Porvoo, Helsinki, Juva : WSOY. ISBN 951-0-23048-0
- Saarikoski, Vesa (1997): Keskustajääkäri Aarne Sihvo : Demokraatti ja eheyttäjä murrosaikojen asevoimissa, SHS. ISBN 951-710-066-3

Haettu osoitteesta http://fi.wikipedia.org../../../a/a/r/Aarne_Sihvo_0485.html

Luokat: Kansanedustajat | Puolustusvoimain komentajat | Suomalaiset kenraalit | Jääkärit | Kalterijääkärit

##### Views

- Artikkeli
- Keskustelu
- Nykyinen versio

##### Etsi