# Berijev A-50

### Wikipedia

Berijev A-50
Kuvaus
Tyyppi | tiedustelu- ja tutkavalvontakone
Miehistö | 5 lentomiehistö +6 taktinen miehistö
Ensilento | 1980
Palveluskäyttöön | 1984
Valmistaja | Berijev
Valmistusmäärä | 40 -1992
Mitat
Pituus | 46,59 m |
Kärkiväli | 50,50 m |
Korkeus | 14,76 m |
Siipipinta-ala | 300 m2 |
Paino
Tyhjäpaino | 89 000 kg |
Suurin polttoainepaino | 84 840 kg |
Hyötykuorma | 9 000 kg |
Tavanomainen lentoonlähtöpaino | 155 000 kg |
Suurin lentoonlähtöpaino | 190 000 kg |
Pienin lentoonlähtönopeus | 219 km/h |
Sakkausnopeus | 208 km/h |
Voimanlähde
Moottori |
Teho |  |
Suoritusarvot
Huippunopeus | 0,66 mach merenpinnalla, 0,7 mach lakikorkeudessa |
Suurin G-arvo | 2 |
Toimisäde | 6 400 km |
Lakikorkeus | 12 000 m |
Aseistus

Berijev A-50 "Šmel" (Шмель) (NATO-koodi "Mainstay") on venäläinen kaukotiedustelu- ja tutkavalvontalentokone. Neuvostoliiton tutkavalvontakonekehitys alkoi 1960-luvulla, jolloin tähän tarkoitukseen kokeiltiin Tupolev Tu-95, Tupolev Tu-124 ja Tupolev Tu-126 -koneita. Berijev A-50 tuli käyttöön 1980-luvun puolivälissä. Teknisesti Berijev A-50 perustuu Iljušin Il-76 MD- ja Il-76 TD-kuljetuskoneisiin.

Koneesta on olemassa useita versioita: Berijev A-50 "Mainstay-A", Berijev A-50M "Mainstay-B" ja Berijev Aircraft 976 "Mainstay-C".

Uusin Berijev A-50E kykenee havaitsemaan monenlaisia kohteita:

- pommikoneita 650 km säteellä
- matalalla lentäviä hävittäjiä radiohorisontista
- risteilyohjuksia 215 km² alueella
- optisesti ei-ballistisia ohjuksia 800 km säteellä
- taktisten ohjusten laukaisualustoja 300 km säteellä
- ryhmäkohteita, esimerkiksi panssarivaunukolonnan 250 km säteellä
- 300 lentävää kohdetta

Lisäksi se kykenee harjoittamaan sähköistä tiedustelua 0,5 GHz - 18 GHz tutka- ja linkkitaajuuksilla sekä signaalitiedustelua 50 MHz-500 MHz radiotaajuuksilla.

1997 Le Bourget´n ilmailumessuilla Rosvoruženie allekirjoitti israelilaisen Eltan kanssa sopimuksen Taganrogski ANTK:n varusteleman Berijevin myymisestä kiinalaisille. Myöhemmin ilmeni, että kauppasumma olisi ollut 250 000 000 dollaria.

Berijev A-50U tuli käyttöön 1995 Vega Šmel-M -tutkalla. Irak on kehittänyt Iljušin Il-76:n perustalle Berijeviä vastaava tutkavalvontakonetta Thomson-CSF:n tutkaa muistuttavalla Bagdad-1-laitteistolla, mikä ei kuitenkaan onnistunut rungon alle sijoitettuna. Adnan -versiossa taas laitteisto asennettiin rungon yläpuolelle. Kolmesta Adnanista yksi tuhoutui Persianlahden sodassa.

Venäjällä Berijev A-50:iä on mm. Kamenkassa Petsamon alueella 144. erillisessä ilmarykmentissä.

Konetyyppiä käyttävät Irak, Intia ja Venäjä. Vastaavanlainen yhdysvaltalainen konetyyppi on E-3 Sentry.

Toukokuussa 2005 Turun Sanomien mukaan myös Venäjän ilmavoimien Berijev A-50 koneilla on saatettu loukata Suomen ilmatilaa. Muita medioissa mainuttuja mahdollisia ilmatilaa loukanneita konetyyppejä ovat olleet Tupolev Tu-134 ja Iljušin Il-38.

## [muokkaa] Katso myös

- AWACS
- Berijev
- Georgi Berijev

## [muokkaa] Aiheesta muualla

- Berijev

Haettu osoitteesta http://fi.wikipedia.org../../../b/e/r/Berijev_A-50_9156.html

Luokka: Tiedustelukoneet

##### Views

- Artikkeli
- Keskustelu
- Nykyinen versio

##### Etsi

##### Muilla kielillä

- Deutsch
- English
- 日本語
- Русский