# אסון צ'לנג'ר

### מתוך ויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית

יש לך הודעות חדשות (השווה לגרסה הקודמת).

סמל המשימה
סטטיסטיקות המשימה
משימה: | STS-51-L
מעבורת: | צ'לנג'ר
כן שיגור: | 39-B
שיגור: | 28 בינואר 1986 11:38 EST
נחיתה: | תוכננה ל: 3 בפברואר, 1986 12:12 EST
אורך: | 73 שניות 6 ימים 34 דקות (בתכנון)
גובה מסלול: | 280 ק"מ בתכנון, 14 ק"מ הושגו
זווית מסלול: | 28.5 מעלות (בתכנון)
הקפות: | 96 (בתכנון)
מרחק: | 29 ק"מ

רגע הפיצוץ

אסון צ'לנג'ר הוא אחת הטרגדיות הגדולות בתולדות נאס"א. באסון זה, שאירע ב־28 בינואר 1986, התפוצצה באוויר מעבורת החלל צ'לנג'ר 73 שניות אחרי שהמריאה מכף קנדי, פלורידה. האסון הביא למותם של שבעה אסטרונאוטים.

עד אותו יום רשמה ארצות הברית 55 טיסות מאוישות מוצלחות לחלל. האסון היחיד עד אז ארע על הקרקע, ול־NASA לא היה ספק שהלקח נלמד, ומן הנמנע שתקרה תאונה נוספת.

בעת ההמראה היו נוכחים באתר השיגור אלפי צופים, שבאו לחזות בעוד פרק בהיסטוריית החלל המפוארת של ארצות הברית. בתחילה, נראה היה שההמראה הסתיימה כשורה. אולם, רגעים ספורים לאחר השיגור, בגובה 16 ק"מ, אפף את המעבורת כדור אש עצום וההיא צללה, מתפרקת, אל תוך האוקיינוס.

הקרנה איטית של סרטי הטלוויזיה מרגע השיגור ועד לשבריר השנייה שבו ארע האסון גילתה שבדיוק 70 שניות לאחר שעת האפס נראו לשונות אש או גאזים לוהטים, כנראה מטיל העזר השמאלי, אופפים את צ'לנג'ר. סיבת האסון, כפי שהתבררה בחקירה שלאחר האירוע, הייתה אטם בטיל ההאצה, שנפגם כתוצאה מהטמפרטורה הנמוכה, ששררה ביום השיגור. כתוצאה מכך, גאזים לוהטים נפלטו ממנו וחיממו את מיכל הדלק הנוזלי הגדול שבגחון המעבורת, עד שהמיכל התפוצץ.

הניספים באסון הם ג'ודית רזניק, פרנסיס סקובי, מייקל סמית, רונאלד מקנייר, אליסון אנזוקה, גרגורי ג'ארוויס וכריסטי מקאליף. האסטרונואטית ג'ודית רזניק, הייתה היהודייה הראשונה בחלל, ושנתיים קודם לכן טסה במעבורת דיסקברי. כריסטי מקאליף הייתה מורה בבית ספר וצירופה לטיסה היה, במידה מסוימת, גימיק תקשורתי. צירופה לטיסה היה ניסיון ראשון להטיס לחלל אדם שאינו אסטרונאוט, ושלא עבר את כל מסלול ההכשרה הקשה של האסטרונאוטים של NASA. היא הייתה אמורה לספר אחר כך על רשמיה לבני הנוער באמריקה, כמו גם לכל התלמידים ברחבי העולם.

התקלה המחרידה היכתה בתדהמה את העולם כולו, וסוקרה בדרמטיות בכל אמצעי התקשורת.

## [עריכה] השפעת האסון על NASA

האסון הביא לקרקוע של כל טיסות המעבורות למשך שנה וחצי.

ממשלת ארצות הברית הקימה ועדת חקירה ממלכתית לחקר הגורמים לתקלה, ולסיבות שמנעו את גילויה המוקדם. ועדת החקירה גילתה, כי המעבורת תוכננה במידה רבה מתוך שיקולים פוליטיים, ופחות מתוך שיקולים מדעיים. כאשר ההשפעה המשמעותית ביותר על התרחשות התאונה נגרמה בשל הרצון לקצץ בתקציב שהביא לשימוש בדלק מוצק (שאיננו ניתן לכיבוי לאחר ההדלקה) במקום בדלק נוזלי (שניתן לכיבוי), דבר שמנע למעשה את היכולת לטפל בתקלה.

אחת התוצאות החשובות של האסון היא הצימצום החד (מפעם בשבועיים לפעם בחודשיים) במספר הטיסות המתוכננות של כל המעבורות. בנוסף, מספר המעבורות המתוכנן פחת בצורה חדה, והתקבלה החלטה שלא לתכנן מעבורות נוספות על אלו שהיו על שולחן השרטוט.

הפיזיקאי, זוכה פרס נובל, ריצ'רד פיינמן, שהיה חבר בועדת החקירה, כתב את רשמיו מעבודת הועדה בספרו הביוגרפי, "מה איכפת לך מה אחרים חושבים?", שתורגם לעברית בהוצאת "מחברות לספרות".

## [עריכה] אנשי הצוות

אנשי הצוות

שם | תפקיד | מס' טיסות בחלל
פרנסיס סקובי | מפקד | 2
מייקל סמית | טייס | 1
ג'ודית רזניק | מומחית משימה | 2
אליסון אוניזוקה | מומחה משימה | 2
רונלד מקנייר | מומחה משימה | 2
גרגורי ג'רוויס | מומחה משימה | 1
כריסטה מקאוליף | מומחית מטען | 1

## [עריכה] ראו גם

- STS-51-L
- אסון הקולומביה
- NASA

## [עריכה] קישורים חיצוניים

- הטבעת קפאה, המעבורת התפוצצה, באתר "הידען" (עדיף לפתוח בחלון נפרד)

מקור: http://he.wikipedia.org../../../%D7%90/%D7%A1/%D7%95/%D7%90%D7%A1%D7%95%D7%9F_%D7%A6%27%D7%9C%D7%A0%D7%92%27%D7%A8.html

קטגוריות: אדם בחלל | אסונות בחלל | תוכנית החלל האמריקאית

##### Views

- ערך
- שיחה
- גרסה נוכחית

##### קהילה

- שער הקהילה
- עזרה
- דלפק ייעוץ
- מזנון
- יצירת קשר
- ספר אורחים

##### חיפוש

##### שפות אחרות

- English
- Deutsch
- Esperanto
- Magyar
- Bahasa Indonesia
- Polski
- Português
- Svenska