# אצטילכולין

### מתוך ויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית

יש לך הודעות חדשות (השווה לגרסה הקודמת).
נוסחת המבנה של אצטילכולין

אצטילכולין הוא מוליך עצבי של המערכת המוטורית ומערכת העצבים הפראסימפטטית בגוף האדם.
אצטילכולין משוחרר בכל סינפסה בה תא עצב (השלוחה שלו ליתר דיוק) מסתיים ברקמת שריר שלד (skeletal muscle fiber). האצטילכולין מכוון למבנים קטנים המכונים end plates על תאי השריר, אשר מכוסים במולקולות של קולטנים. כאשר קולטנים אלו מופעלים על ידי אצטילכולין, הם גורמים לתחילתו של קישור מולקולרי בתוך תאי השריר, אשר גורם לו בסופו של דבר להתכווץ.

סמים מסוימים, המשפיעים על אצטילכולין, יכולים לגרום לשיתוק שרירים: רעל הבוטוליזם, אשר נוצר מבקטריה בקופסאות שימורים שלא נאטמו היטב, חוסם את שחרור האצטילכולין בסינפסות של עצבים ושרירים ויכול לגרום למוות על ידי שיתוק העצבים המשמשים בנשימה. גזי-עצבים מסוימים אשר פותחו למטרות לחימה, וכן מספר חומרי הדברה נגד מזיקים, גורמים לשיתוק על ידי הרס האצטילכולין אסטרז, אנזים המפרק את האצטליכולין וכך מצמצם את ריכוזו, ברגע שהוא "נורה" לסינפסה. כאשר תהליך הצמצום נכשל, ישנה הצטברות בלתי נשלטת של אצטילכולין במערכת העצבים, דבר אשר הופך את ההעברה הנורמלית של שדרים במערכת העצבים לבלתי אפשרי. האטרופין מסוגל לחסום קולטנים של אצטילכולין, ולפיכך הוא מהווה תרופה לגז עצבים, אם כי גם הוא מסוכן כשלעצמו.

אצטילכולין חשוב מאוד מאזור במוח-הקדמי(forebrain) המכונה היפוקמפוס, אשר לו תפקיד חשוב ביצירת זכרונות חדשים (Eichenbaum, 2000). לאצטילכולין חשיבות בהתפתחות מחלת האלצהיימר, שהיא הפרעה הרסנית, המשפיעה על אוכלוסייה מבוגרת על ידי פגיעה בזיכרון ובתפקודים קוגניטיביים אחרים. נוירונים (תאי-עצב) במוח הקדמי, המייצרים אצטילכולין נוטים להדרדר בקרב חולי אצלהיימר, אשר כתוצאה מכך סובלים ממחסור במוליך העצבי. ככל שמיוצר פחות אצטילכולין, כך אבדן הזיכרון בקרב החולים גדול יותר.

כאמור, אצטילכולין הוא מוליך הקשור לזיכרון וללמידה - במוחן של חולדות בסביבה מרובת גירויים נמצאו ריכוזים גבוהים שלו. אגדת השוקולד ותרומתו להצלחה במבחנים נולדה משום שהאנזים יוצר האצטילכולין מצוי בו. תרומתו הקוגניטיבית של השוקולד הוכחה אמנם עבור חולדות, אולם לא לגבי בני אדם. על האזורים שבהם עובר האצטילכולין נמנה ההיפוקמפוס, מעבד הזכרונות, וכנראה בשל כך אין חולה האלצהיימר, שההיפוקמפוס שלו נפגע, מסוגל לאחסן זיכרונות לטווח ארוך.

לאצטילכולין קולטנים ניקוטיניים ומוסקריניים. לראשונים, הקולטים גם ניקוטין, יש השפעה מעוררת (ולכן הניקוטין ממריץ).

ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.

ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.

מקור: http://he.wikipedia.org../../../%D7%90/%D7%A6/%D7%98/%D7%90%D7%A6%D7%98%D7%99%D7%9C%D7%9B%D7%95%D7%9C%D7%99%D7%9F.html

קטגוריות: קצרמר רפואה | קצרמר ביולוגיה | מערכת העצבים | מוליכים עצביים

##### Views

- ערך
- שיחה
- גרסה נוכחית

##### קהילה

- שער הקהילה
- עזרה
- דלפק ייעוץ
- מזנון
- יצירת קשר
- ספר אורחים

##### חיפוש

##### שפות אחרות

- English
- Cebuano
- Deutsch
- Español
- Suomi
- Français
- Italiano
- 日本語
- Nederlands
- Polski
- Português
- Русский
- Slovenščina
- Српски / Srpski
- Tagalog
- Türkçe
- Українська
- 中文