# M-113

### מתוך ויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית

יש לך הודעות חדשות (השווה לגרסה הקודמת).
נגמ"ש M-113 בשירות צה"ל.

נגמ"ש M-113 הוא נגמ"ש (ליתר דיוק, משפחה של נגמ"שים) שפותח ויוצר על ידי ארצות הברית בשנות השישים של המאה העשרים והפך לנגמ"ש הנפוץ ביותר בעולם. הנגמ"ש נמצא בשירות של למעלה מ 50 מדינות עד היום, כולל ארצות הברית וישראל. ה M-113 הוא נגמ"ש קל וזול, ומטרתו לשמש כלי תעבורה להמוני חיילים אל שדה הקרב ובחזרה. חסרונו הגדול של הנגמ"ש הוא המיגון הדל שהוא נושא: שלדתו עשויה מאלומיניום על מנת לחסוך בעלויות ובמשקל וכתוצאה מכך השריון שלו חדיר לכל נשק נ"ט שיש היום ואף לתחמושת נק"ל הנורית על ידי מקלעים חזקים כמו ה M2 Browning מק"כ.

## [עריכה] סקירה כללית והיסטוריה

ה M-113 נכנס לשירות לראשונה ב-1960, ופותח מנגמ"שי ה-M59 ו-M75 שתוכננו על ידי Ford and Kaiser Aluminium and Chemical Co בסוף שנות החמישים. זהו רכב זחלי בעל יכולת אמפיביות מול מכשולי מים רדודים, ובעל יכולת תנועה הן על הדרך והן בשטח פתוח. למשפחת ה-M-113 יש עשרות וריאנטים בתפקידי לחימה או סיוע ללחימה, כאשר למעלה מ-80,000 יחידות של M-113 יוצרו.

נגמ"ש M-113 אמריקני שנלחם בויאטנם. שימו לב לצד החשוף ולמקלע הכבד הבודד.

ה M-113 היה "מונית הקרב" המודרנית הראשונה, שתוכננה להעביר כוחות חי"ר בשדה הקרב הממוכן. הנגמ"ש דרש צוות של 2 לתפעולו וחומש במקלע כבד M2 כנשק ראשי ומקלע 7.62 מ"מ כנשק משני. שלדת ה-M-113 עשויה מאלומיניום המשמש לבניית מטוסי קרב, מתכת חזקה למדי אך קלה בהרבה יחסית לפלדה. מטרת השימוש באלומיניום הייתה הקטנת משקל הכלי, אך הדבר גרם לפגיעה באיכות המיגון. ה M-113 הוא רכב קל מאוד (13 טון), דבר המאפשר לו שימוש במנוע דיזל קטן (פחות מ-300 כ"ס) וכן יכולת יבילות אוויר, דבר שהיה חשוב מאוד עבור הכוחות המזויינים של ארצות הברית בגלל פעולותיהם ברחבי העולם.

ההתעקשות על קלות המשקל הפכה את הרכב לפגיע ביותר. רקטות נ"ט חדרו אותו בקלות והרגו את כל מי שבתוכו, אך גם תחמושת קלה יכלה לחדור את המיגון הבסיסי. ה M-113 קנה לו מוניטין גרוע למדי בקרב החיילים האמריקנים שנסעו בו. חלקם העדיפו לשבת על גג הרכב מבחוץ, כי הם טענו שזו תהייה התאבדות לשבת בפנים.

ה-M-113 עבר מספר שכלולים, האחרון שבהם הוא ה-M113A3 שנוספו לו מיכל דלק חיצוני משוריין, מנוע וממסרת חזקים יותר וכנים להתקנת שריון נוסף.

- שירת במלחמת ויאטנם.
- שירת ב-50 מדינות נאט"ו ובסכסוכים רבים ברחבי העולם.
- שירת בישראל במלחמת יום הכיפורים, מבצע שלום הגליל,אינתיפאדות ובמלחמת לבנון השנייה.

## [עריכה] ה M-113 בישראל

### [עריכה] דגמים

ה M-113 נקרא בצה"ל באופן רשמי בשם "ברדלס", אך החיילים בדרך כלל קוראים לו או M-113, או "זלדה" (ע"ש חבילת מיגון שהוסיפה תע"ש) או פשוט "הנגמ"ש".

כמו בצבא ארצות הברית, גם ה M-113 שימש כבסיס למגוון רב של תצורות ורכבי קרב:

- מחבט M-163: תותח נ"מ מתנייע המתבסס על M-163 SPAA האמריקני, שמבוסס על ה M-113.
- צ'פארל: מערכת נ"מ מתנייעת המבוססת על תובת ה M-113.
- ג'ירף: נגמ"ש M-113 עם משגר טיל נ"ט "עורב".
- אמבולנס משוריין.
- מוגף: רכב פיקוד ארטילריה ולוחמה אלקטרונית.
- שילם: מכ"ם הנישא על תובת M-113 פתוחה.
- טכניקל ופיטר: רכבי חיל חימוש המכילים מכונאי שדה וייעודם חילוץ ותיקון כלי רכב פגועים בשדה הקרב.
- נגמ"ש קסמ"ן: נגמ"ש M-113 המצוייד בתא לוחמים עילי ממוגן (בדומה לנגמחון) ומטרתו בט"ש וטיפול בהפרות סדר בשטחים (קסמ"ן משמעו "קסם המנגינה").

גם בצה"ל שמו לב לבעיית המיגון הדל והחדיר של הנגמ"ש, שלא מסוגל לעצור שום נשק נ"ט מודרני (לרבות רקטות נ"ט מדגם RPG-7) ולכן הותקנו עליו תוספי מיגון תוצרת ישראל:

- זלדה - נגמ"ש M-113 עם מיגון וזייתא: "מיגון מרווח" לוחות שריון מפלדה במרחק 250 מ"מ מהשריון המקורי כנגד טילי נ"ט, תוצרת תע"ש.
- שיפור ל"זלדה" מבחינת חוזק והקטנת משקל, תוצרת רפא"ל.
- זלדה 2: חבילת מיגון ריאקטיבי כנגד טילי נ"ט.
- L-Vas: חבילת מיגון מודולרי מודרנית תוצרת תע"ש, הכוללת שריון פסיבי מרוכב ומיגון ריאקטיבי. מיועדת להגדיל את השרידות של ה M-113 כנגד איומי נ"ט קלים (כגון רקטות נ"ט, מקלעי 20 מ"מ, וטילי נ"ט קלים כמו הסאגר).

לפי הערכות של מקורות זרים, נמצאים כיום בשירות צה"ל כ 5500 נגמ"שי M-113 על שלל גרסאותיהם ותצורותיהם. ה M-113 נמצא בשירות בכל חילות צה"ל הקרביים, כולל חטיבות החי"ר, שריון, תותחנים, הנדסה קרבית ועוד.

### [עריכה] היסטוריה

הנגמ"שים הראשונים מדגם זה הגיעו לישראל בשנת 1972 אך רבים מהם הגיעו דווקא במסגרת הרכבת האווירית של אספקה, נשק וציוד שהעבירה ארצות הברית לישראל בזמן מלחמת יום הכיפורים. הנגמ"ש נועד להחליף את הזחל"מים M-3 הפתוחים למחצה שהושמדו בהמוניהם בקלות רבה על ידי הפגזות ארטילריות ונשק נ"ט של האויב.

נגמ"ש M-113 קסמ"ן בשטחים עם מיגון "זלדה".

ישראל קיבלה בחינם מספר רב של נגמ"שי M-113 ועקב תפוצתו הרבה נהפך לנגמ"ש הראשי של צה"ל. אך גם בצה"ל שמו לב לבעיית המיגון הדל והחדיר של הנגמ"ש, שלא מסוגל לעצור שום נשק נ"ט מודרני (לרבות רקטות נ"ט מדגם RPG-7) ולכן הותקנה עליו שכבת שריון נוספת מתוצרת תע"ש, במרחק 250 מ"מ משלדת הנגמ"ש (שיטה זו ידועה כ-Spaced Armor). שכבת מיגון זו נקראה "ויזתא" והיא הותקנה על חלק מהנגמ"שים לפני מבצע שלום הגליל, נגמ"שי ממוגן ב"ויזתא" נקרא "זלדה". ה"ויזתא" אומנם שיפרה את שרידות הנגמ"ש אך משקלה הרב גרם לעומס על המנוע והפחיתה את הביצועים של הכלי.

ה-M-113 לקח גם חלק במבצע שלום הגליל ובאינתיפאדות. למרות תוספות המיגון, נגמ"שים רבים לא שודרגו ודגם ה M-113 נותר פגיע באופן כללי. חיילי צה"ל נהגו לקרוא לו זיפו בגלל שהוא התלקח מפגיעות נשק כבד ולא סיפק הגנה כנגדן. בתקופת מלחמת לבנון, החלו החיילים לאלתר מיגון על ידי הוספת שקי חול על גוף הנגמ"ש בתקווה ששק החול יבלום לפחות נשק קל ופגזי קטנים (של עד 23 מ"מ) ואילו ה M-113 זכה לכינוי המזלזל "נגמ"חול".

באינתיפאדת אל אקצה נטלו הנגמ"שים חלק ניכר בלחימה אך שמם נודע לשמצה בעקבות "אסון הנגמ"שים" שהתרחש ב-2004 ברצועת עזה: ב-11 במאי בשכונת זייתון שבעזה התפוצץ נגמ"ש של פלחה"ן גבעתי עם 6 לוחמים כתוצאה ממטען גחון, ב-12 במאי בציר פילדלפי התפוצץ נגמ"ש הנדסה של צוות המנהרות עם 5 לוחמים כתוצאה מירי רקטת RPG-7. האסון הכבד הביא לביקורת רבה על השימוש בנגמ"שים הפגיעים והמיושנים ברצועת עזה ובעקבותיו הוחלט להוציאם מהרצועה ולהשתמש שם רק בנגמ"שים הממוגנים בכבדות דוגמת הנגמחון, הנקפדון, האכזרית והפומ"ה. כמו כן, הוחלט לפתח סדרה חדשה של נגמ"שים ממוגנים היטב על בסיס תובת טנק המרכבה. ב-2005 הושק נגמ"ש מרכבה לחי"ר. כמו כן, צה"ל הזמין 100 יחידות של מיגון L-Vas האמור להקנות ל M-113 עמידות כלשהי כנגד רקטות נ"ט, ובייחוד אלה הנצאות בשימוש הפלסטינים.

## [עריכה] מפרט טכני

- כללי
  - שם: M-113 APC
  - תוצרת: ארצות הברית
  - תפקיד ראשי: "מונית לשדה הקרב", הובלת חיילים בבטחה אל שדה הקרב
  - תפקיד משני: בסיס לרק"מ אחרים
  - יכולת נשיאת חיילים: 2 אנשי צוות + 10 נוסעים
- ממדים
  - אורך: 4.8 מ'
  - רוחב: 2.64 מ'
  - גובה: 2.15 מ'
  - משקל מקסימלי: 12.2 מזווד ק"ג (12 טון)- 11 בלתי מזווד
  - מיכל דלק: 360 ליטר (95 גלון)
- ביצועים
  - מהירות: 66 קמ"ש
  - מהירות בעת חציית מכשולי מים: 6 קמ"ש
  - טווח פעולה: 550 ק"מ
- הנעה
  - מנוע: Detroit Diesel 6V53T GMC
  - הספק: 210 כ"ס- ל- 2800 סל"ד
  - הילוכים: תוצרת Allison X200-4B
  - מזקו"ם: זחל ברוחב 38 ס"מ 64 חוליות בצד ימין 63 משמאל, עם 5 זוגות גלגלי מרכוב/בוגי בקוטר 61 ס"מ בכל צד, 4 בולמי זעזועים בA1 שניים מקדימה ומאחורה ובA2 הוסיפו עוד 2 בולמים מקדימה
- נשק וחימוש
  - חימוש בסיסי:
    - 1 x מקלע M2 בראונינג 12.7 מ"מ
    - 1 x מאג 7.62 מ"מ
  - חימוש נוסף: משתנה כתלות בדגם.
- שריון (הנתונים מתייחסים לגרסה האמריקנית המקורית)
  - שריון בסיסי: 5085 אלומיניום
  - שריון נוסף: משתנה

## [עריכה] קישורים חיצונים

- נגמ"ש M-113 על שלל תצורותיו, באתר Israeli-weapons
- נגמ"ש M-113 - סקירה כללית, באתר Israeli-weapons
- נגמ"ש M-113 זלדה, באתר Israeli-weapons

מקור: http://he.wikipedia.org../../../m/-/1/M-113.html

קטגוריות: אמצעי לחימה | נגמ"שים

##### Views

- ערך
- שיחה
- גרסה נוכחית

##### קהילה

- שער הקהילה
- עזרה
- דלפק ייעוץ
- מזנון
- יצירת קשר
- ספר אורחים

##### חיפוש

##### שפות אחרות

- English
- Dansk
- Deutsch
- Suomi
- Français
- Italiano
- 日本語
- Norsk (bokmål)
- Polski
- Português
- Slovenščina
- Türkçe