# אחנתון

### מתוך ויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית

יש לך הודעות חדשות (השווה לגרסה הקודמת).
אחנתן ומשפחתו סוגדים לאל אתן

אחנתון, שהיה ידוע כאמנחותפ הרביעי בתחילת מלכותו, היה פרעה של השושלת השמונה עשר במצרים. מקובל כי נולד לאמנחותפ השלישי ומלכתו הראשית, טי, בשנת 26 למלכותם (1379/1362 לפנה"ס). אמנחותפ הרביעי ירש את אביו לאחר 38 שנות מלכות, יתכן לאחר מלכות משותפת של שניהם למשך עד 12 שנה. תאריכים אפשריים למלכותו של אחנתון (התלויים במחלוקות בכרונולוגיה המצרית) הם בין 1367 ל1350 לפנה"ס או מ1350/1349 לפנה"ס ועד ל1334/1333 לפנה"ס. אשתו העיקרית של אחנתן הייתה נפרתיתי, שנעשתה מפורסמת בשל פסלה, שנמצא כיום במוזיאון המצרי בברלין.

## [עריכה] המהפכה האתניסטית

אמנחותפ הרביעי היה מהפכן דתי, ובשנה הרביעית למלכותו הוא הנהיג במצרים את האתניזם, שהעלה את אל השמש, אתן – שקודם לכן היה אל מדרגה שנייה – למעמד של אל עליון. המהפכה הדתית הזו כנראה החלה עם החלטתו להצהיר על פסטיבל-סד - צעד יוצא דופן, שכן פסטיבל-סד, סוג של יובל מלכותי שאמור היה לחזק את כוחותיו האלוהיים של מלכותו של פרעה, בדרך כלל נערך בשנה השלושים למלכותו של פרעה.

בשנה הרביעית הוא גם החל לבנות את בירתו החדשה, אחתתון ('האופק של אתון'), במקום שכיום יודע כעמרנה. בשנה החמישית למלכותו, אמנחותפ הרביעי שינה את שמו באופן רשמי לאחנתון ('הרוח המפוארת של אתון'), כעדות לפולחן החדש. התאריך שניתן לאירוע כנראה נפל ב2 בינואר של אותה שנה. בשנה השביעית הבירה הועברה מתבי לאחתתון במדבר המערבי, אם כי בנייתה של העיר התמשכה לעוד שנתיים. לכבודו של אתון, הוא גם בנה קומפלקס מקדשים מהמסיביים ביותר במצרים העתיקה, כולל המקדשים בקארנק ותבי, ליד המקדש הישן לאמון. במקדשים אלה, עבדו את אתן בשמש הישירה, בניגוד למקדשים החשוכים שבהם עבדו את האלים הישנים. מקובל, כי אחנתון חיבר גם תפילה לאתון.

במקור, אחנתון הציג את אתן כווריאציה של האל העליון המוכר, אמון-רע (בעצמו התוצאה של עלייתה לגדולה של כת אמון, שהביאה להתמזגותו של אמון עם אל השמש רע), בנסיון להציב את האמונה החדשה בהקשר מצרי מוכר. אולם בשנה התשיעית למלכותו אחנתון הצהיר על גרסה רדיקלית יותר של הדת החדשה שלו בכך שהצהיר כי אתון אינו רק האל העליון, אלא האל היחיד, וכי הוא, אחנתון, הוא היחיד שיכול לגשר בין אתן לעמו. הוא אף הציג רצח טקסי של אמון, והורה על הריסה של המקדשים של אמון בכל מצרים. פעולה זו הייתה התקפה חזיתית על הכמורה של אמון, שהייתה בעלת כוח פוליטי וכלכלי רב במצרים.

שמו של אתן גם נכתב אחרת לאחר השנה התשיעית, על מנת להדגיש את הרדיקליות של השלטון החדש, שכלל איסור על פסלים של אתון, חוץ מאשר העיגול של השמש, כאשר הקרניים צוירו עם ידים, שכנראה ייצגו את הרוח הלא נראית של אתון, המעניקה חיים לכל, שבאותו זמן נחשב לא רק כאל השמש, אלא כאל אוניברסלי.

השלב הראשון של האתניזם נראה כסוג של הנותיזם המוכר בדת המצרית, אך הצורה המאוחרת נראית כפרוטו-מונותיאיזם. הרעיון של אחנתן כחלוץ המונותיאיזם קודם על ידי זיגמונד פרויד בספרו "משה והמונותיאיזם" וכך נכנס לתודעה הציבורית. הסבר אלטרנטיבי מהעת האחרונה, שמתבסס על פרשנות של ההיסטוריה המקראית והמצרית, מציע כי משה ואחנתן היו אותו אדם.

סגנונות האמנות שפרחו בתקופה קצרה זו היו שונים באופן מובהק מאמנות מצרית אחרת, ובהם יש עיוותים גופניים שונים, כמו ראשים מאורכים ובטן בולטת, כיעור מוגזם ויופיה של נפרטיטי. מעניין כי בפעם היחידה באמנות המצרית המלכותית, משפחתו של אחנתן צוירה באופן נטרוליסטי במובהק, והם אף מראים חיבה אחד לשני. נפרטיטי גם נמצאת על יד הפרעה בפעולות שבדרך כלל רק הפרעה היה יכול לעשות, והדבר מרמז כי היא הגיעה להשפעה בלתי רגילה עבור מלכה. ייצוגים אמנותיים של אחנתן מראים אותו באופן נשי ביותר, עם איברים דקים, בטן בולטת וירכיים רחבות, דבר שהעלה תאוריות קונטרברסליות כי הוא בעצם היה אשה המתחזה לגבר, דבר שידוע כי קרה בפוליטיקה המצרית פעם או פעמיים, או שהוא היה דו-מיני או שהיה במצב בין-מיני אחר. יש שהציעו גם כי משפחתו סבלה מסינדרום מרפן, שיוצר תווי פנים מאורכים, ודבר זה עשוי להסביר את מראהו של אחנתן. אך ממספר מקורות עולה כי ייצוגים פרטיים של אחנתן, בניגוד לאמנות הרשמית, הראו אותו כרגיל למדי; מעבר לכך, דמויות מובילות אחרות מתקופת עמרנה, מלכותיות ואחרות, הוצגו עם המאפיינים האלה גם כן, דבר שמעלה אפשרות כי הייתה סיבה דתית כלשהי לייצוג זה.

עדויות חשובות לגבי השלבים המאוחרים של מלוכת אחנתן הגיעו מהגילוי של "מכתבי עמרנה". מכתבים אלה כנראה נזרקו על ידי סופרים לאחר שהועתקו לפפירוס, והם מהווים אוצר בלום של מכתבי טבלאות החמר שנשלחו מהמצפים האימפריאליים ומבעלי הברית הזרים של מצרים. מהמכתבים עולה כי אחנתן היה אובססיבי לגבי דתו החדשה, וכי הזנחתו את ענייני המדינה הביאה לחוסר סדר ברחבי האימפריה המצרית העצומה. המושלים והמלכים של הארצות הנשלטות שלחו מכתבים שבהם ביקשו זהב, וגם התלוננו כי מתעלמים מהם ומרמים אותם. מוקדם במלכותו, היה ריב בין אחנתן לבין מלך מיתאני, לאחר מכן אחנתן חתם על הסכם עם החיתים כנגד עצתו של מלך מיתאני, ואלה התקיפו את מיתאני וניסו לבנות אימפריה משלהם. קבוצה אחרת של בעלי ברית למצרים שניסו למרוד בחיתים נוצחו, והם שלחו לאחנתן מכתבים ובהם ביקשו תגבורת חיילים; הוא כנראה לא ענה לבקשתם.

## [עריכה] משפחה

שנת נישואיו של אחנתן לנפרטיטי אינה ידועה. אך היו להם שש בנות ידועות:

- מריטאטן – שנה 2
- מקטאטן – שנה 3
- אחסנפאתן, בעתיד המלכה של תותאנחמון – שנה 4
- נפרנפרואתן תשרית – שנה 6
- נפרנפרואה – שנה 9
- ספתנרה – שנה 11

מכל אהבותיו הידועות או האפשריות שלו, הידועות ביותר הן:

- תי, אימו. שתיים עשרה שנים לאחר מותו של אמנהותפ השלישי, היא עדיין מוזכרת בכתובות כמלכה ואהובה על המלך. הוצע כי אנחתן ואימו היו שניהם מלכים בתקופה זו עד למותה, דבר שהיה נחשב כגילוי עריות בתרבות זו.
- נפרטיטי, מלכתו העיקרית.
- קייה, מלכתו השניה.
- אנחסנפאתן, בתו השלישית ואשתו האחרונה הידועה. הם נישאו בשנתו האחרונה. היא כנראה ילדה לו בת, אנחסנפטתן-תה-שרית. לאחר מותו, אנחסנפאתן נישאה ליורשו, תות-אנח-אמון.

## [עריכה] ירושה

יש דיון מסוים סביב השאלה האם אמנחותפ הרביעי ירש את הכתר לאחר מות אביו, אמנחותפ השלישי, או שהיה זמן מסוים של מלכות בו זמנית (עד 12 שנים לפי כמה אגיפטולוגים).

באופן דומה, אם כי מקובל כי סמנחקרה ואחנתן עצמו מתו בשנה ה17 למלכותו, לא ברור האם סמנחקרה מלך יחד עימו שנתיים או שלוש לפני מותו, וכן האם סנחקרה חי לאחר מות אחנתן.

היורש הבא היה בוודאות תות ענח' אמון (בתחילה – תות-אנחתן), שעלה לכס המלכות בגיל 8, כאשר הארץ נשלטת על ידי השר הראשי, (והפרעה הבא), איי. תות-אנח-אמון כנראה היה אחיו הצעיר של סמנחקרה ובן של אמנחותם השלישי או של אחנתן.

עם מותו של אחנתן, כת האתן שהוא יצר הפסיקה לפעול כמעט מיד. תות-אנחתן שינה את שמו לתות-אנח-אמון בשנה השלישית למלכותו (1348 או 1331 לפנה"ס) ונטש את אחתתן, והעיר הפכה לעיי חורבות. המקדשים שאחנתן בנה, כולל המקדש בתבי, יצאו משימוש בימי יורשיו איי והורמהב, ומיחזרו אותם כמקור טוב לחומרי בניה וכעיטורים למקדשיהם-הם. הכתובות שהוקדשו לאתן הושמדו ונמחקו.

כמו כן, אחנתן, סמנחקרה, תות ענח' אמון ואיי כולם נמחקו מהרשימות הרשמיות של הפרעונים, שבמקום זה מצהירים כי אמנחותפ השלישי נורש ישירות על דיי הורמהב. דבר זה כנראה מעיד על נסיון של הורמהב למחוק כל זכר לאתניזם ולפרעונים שהיו קשורים אליו. שמו של אחנתן לא הופיע באף אחד מרשימות הפרעונים שנוסחו בידי הפרעונים המאוחרים, ורק בסוף המאה ה-19 נתגלתה זהותו מחדש, והשרידים של מלכותו נמצאו בידי הארכיאולוגים.

## [עריכה] קישורים חיצוניים

- אחנתן והמזמור לאתן
- ביוגרפיה מפורטת יותר של אחנתן
- ביוגרפיה העוסקת בקשרי המשפחה שלו

מקור: http://he.wikipedia.org../../../%D7%90/%D7%97/%D7%A0/%D7%90%D7%97%D7%A0%D7%AA%D7%95%D7%9F.html

קטגוריה: פרעוני מצרים

##### Views

- ערך
- שיחה
- גרסה נוכחית

##### קהילה

- שער הקהילה
- עזרה
- דלפק ייעוץ
- מזנון
- יצירת קשר
- ספר אורחים

##### חיפוש

##### שפות אחרות

- English
- العربية
- Български
- Català
- Česky
- Dansk
- Deutsch
- Ελληνικά
- Esperanto
- Español
- Eesti
- Suomi
- Français
- Magyar
- Italiano
- 日本語
- Lojban
- Lietuvių
- Plattdüütsch
- Nedersaksisch
- Nederlands
- Norsk (bokmål)
- Polski
- Português
- Română
- Русский
- Slovenčina
- Slovenščina
- Српски / Srpski
- Svenska
- Türkçe
- Українська
- 中文