# איראן

### מתוך ויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית

יש לך הודעות חדשות (השווה לגרסה הקודמת).

| ערך זה זקוק לעריכה, על מנת שיתאים לסגנון המקובל בוויקיפדיה. לצורך זה ייתכנו סיבות אחדות: פגמים טכניים כגון מיעוט קישורים פנימיים, סגנון הטעון שיפור או צורך בהגהה. אם אתם סבורים כי אין בדף בעיה, ניתן לציין זאת בדף השיחה שלו.

הרפובליקה האיסלאמית של איראן

דגל | סמל

מוטו לאומי: עצמאות, חופש, רפובליקה איסלאמית(استقلال آزادی جمهوری اسلامی)
המנון לאומי: ההמנון הלאומי של הרפובליקה האיסלאמית של איראן (سرود جمهوری اسلامی ایران)
יבשת | אסיה
שפה רשמית | פרסית
עיר בירה | טהראן
העיר הגדולה ביותר | טהראן
משטר | רפובליקה איסלאמית
ראש המדינה - מנהיג עליון - נשיא | מנהיג עליון עלי חמינאי מחמוד אחמדינג'אד
הקמה - תאריך | המהפכה האיראנית 11 בפברואר 1979
שטח - סה"כ - % מים | 17 בעולם 1,648,000 קמ"ר 0.7%
אוכלוסייה - סה"כ (2005) - צפיפות | 18 בעולם 68,017,860 41 אנשים לקמ"ר
תמ"ג - סה"כ (2005) - תמ"ג לנפש | 19 בעולם 560,348 מיליון $ 8,238 $
מטבע | ריאל איראני
אזור זמן | UTC + 3:30
סיומת אינטרנט | ir
קידומת בינלאומית | 98+

הרפובליקה האיסלאמית של איראן (בפרסית: جمهوری اسلامی ايران, גֻ'מְהוּרִיֶא אֶסְלַאמִיֶא אִירַאן) היא רפובליקה איסלאמית שיעית הנמצאת באסיה, וגובלת עם אפגניסטן ופקיסטן במזרח, טורקמניסטן בצפון מזרח, ארמניה ואזרבייג'ן בצפון מערב, עיראק ותורכיה במערב. כמו כן המדינה בעלת קו חוף עם הים הכספי בצפון, והמפרץ הפרסי יחד עם מפרץ עומן בדרום. עד 1935 נקראה איראן בשם פרס על שם האוכלוסייה הפרסית המתגוררת באזורים אלה.

## [עריכה] היסטוריה

  ערך מורחב – היסטוריה של איראן

איראן הייתה מיושבת עוד מתקופת האבן, ויש עדויות לתרבות בהרי הגובלים במסופוטמיה בכתבים שומריים. שיא הפריחה החל עם כיבושי כורש הגדול (אמצע המאה ה-6 לפנה"ס), שהקים את ממלכת פרס, שהחזיקה מעמד עד שנת 331 לפנה"ס, כאשר נכבשה על-ידי אלכסנדר הגדול. במשך תקופה מסוימת הייתה תחת שלטון הלניסטי.

בסביבות 250 לפנה"ס האזור נכבש על ידי הפרתים. בהתחלה הם קיבלו את מרותו של בית סלאוקוס אך כעבור 100 שנה מרדה וזכו בעצמאות. במאה הראשונה לפנה"ס ומאה הראשונה אחרי הספירה ניהלה מלחמות עם רומא.

תמונה:Masoumeh.jpg
מסגד איראני עתיק

משנת 226 עד 651 לספירה היה שלטון האימפריה הפרסית-סאסאנית, שליטי השושלת הסאסאנית נלחמו ללא הפסקה עם האימפריה הביזנטית אך ללא הצלחה ממשית לצד כלשהו. במאה ה-8 נכבשו על ידי הערבים וקיבלו את האיסלאם. למרות שהיו מוסלמים, תמיד שמרו על עצמאות ולא נכללו במסגרת אימפריה זו או אחרת אחרי פירוק החליפות.

במאה ה-18 ירדה מגדולתה ונהייתה לחצי קולוניה מערבית. המצב המשיך עד המחצית השנייה של המאה ה-20.

### [עריכה] משבר 1946

ברית המועצות ראתה באיראן נכס אסטרטגי ורצתה לרכוש בה השפעה. כבר באוגוסט 1941 השתלטו כוחות בריטיים וסובייטיים במבצע משותף על איראן כדי להבטיח אספקה מהמערב לברית המועצות במהלך מלחמת העולם השנייה. הסובייטים השתלטו על הצפון והבריטים והאמריקאים על הדרום, בעוד שטהרן הייתה תחת שליטה משותפת. לקראת 1946 הבטיח סטאלין כי תוך שישה חודשים ייסוגו הכוחות אך לברית המועצות היו תכניות ארוכות טווח לגבי איראן תוך תמיכה במפלגה הקומוניסטית האיראנית, מפלגת ה"תודה".

בתחילת 1946 הגיע המועד המוסכם של נסיגת הכוחות מאיראן. הכוחות האמריקניים נסוגו ב- 1 בינואר והבריטים היו מחויבים לסגת עד ה- 2 במרץ. הסובייטים לעומת זאת לא הראו כל כוונות נסיגה. הסובייטים אף תמכו בניסיונות להקמת רפובליקות עצמאיות בצפון איראן ("אזרביג'אן האיראנית" ו"הרפובליקה העממית הכורדית של מאהאבאד") תוך דרישה מהממשלה המרכזית להכיר בהן. איראן פנתה בינואר 1946 למועצת הביטחון של האו"ם תוך שבריטניה וארצות הברית תומכות בעמדתה. ארצות הברית איימה במשלוח כוחות לאיראן ועל כן החליטה ברית המועצות לסגת שכן היא הכירה במגבלות כוחה. לתומה חשבה ברית המועצות כי איראן לא תעניין את ארצות הברית שכן היא לא הייתה בעלת חשיבות אסטרטגית עבורה אך הסובייטים טעו בהניחם כך.

ברית המועצות נסוגה ואיראן חיסלה את הרפובליקות הקומוניסטיות שהקימו הסובייטים בצפונה, כולל מנהיגיהן. גם ניסיונות הסובייטים להשתלט על הנפט האיראני באמצעות הקמת חברות משותפות סובייטיות-איראניות לא צלחו וכך נותר סטאלין ללא דבר מהמשבר האיראני. לא זאת בלבד שהוא לא רשם אף הישג, אלא שמעתה והלאה נשענה איראן בעיקר על המערב והחלה לראות בברית המועצות אויב. האוריינטציה המערבית של איראן נמשכה עד הפלת השאה בשנת 1979.

ב-1951 נערכו לראשונה בחירות דמוקרטיות לראשות הממשלה ולפרלמנט. רה"מ הנבחר, מוחמד מוסאדק, פעל להבטחת עצמאות מדינית וכלכלית מלאה מהאימפריה הבריטית, בראש ובראשונה באמצעות החלטתו להלאים את חברת הנפט האנגלו-פרסית, אשר החזיקה במונופול על ייצור הנפט במדינה ואשר הייתה תחת בעלות בריטית. מהלך זה, אשר היווה פגיעה קשה באינטרסים הכלכליים של בריטניה באזור, הביא בסופו של דבר לכך שב-1953, במבצע שתוכנן והוצא לפועל על ידי ארגוני המודיעין של ארצות הברית ובריטניה, ממשלתו של מוסאדק הופלה באמצעות הפיכה צבאית.

לאחר ההפיכה הושב השאה לשלטון, וזה ביטל את הלאמת תעשיית הנפט והנהיג משטר דיקטטורי פרו-מערבי. בשנת 1979 שלטונו של השאה הופל במהפכה עממית, והשלטון עבר לידיהם של איסלאמים קיצוניים, אשר מחזיקים בו עד היום.

## [עריכה] פוליטיקה וממשל

  ערך מורחב – פוליטיקה של איראן

איראן היא רפובליקה איסלאמית, משטר איסלאמי שיעי, ובראשו "המנהיג העליון", אשר שולט במדינה בצורה מוחלטת. תפקידו לפקח על הפוליטיקה במדינה, הוא הממונה על הכוחות המזוינים האיראניים, ממונה על הצבא ועל המבצעים הביטחוניים והוא בעל הסמכות להכריז מלחמה.

במהפכה האיסלאמית בשנת 1979 הודח השאה מוחמד רזה שאה פהלווי מהשלטון והוקמה הרפובליקה האיסלאמית של איראן - משטר דתי שהונהג על ידי האייתוללה ח'ומייני, המנהיג העליון הראשון של הרפובליקה. ברבות הימים תפס את מקומו עלי ח'מנאי, והוא מכהן בתפקיד המנהיג העליון בימים אלה.

המג'לס, הפרלמנט האיראני (1956).

על פי החוקה האיראנית, הנשיא הוא הדמות החזקה ביותר במדינה לאחר המנהיג העליון. הנשיא נבחר לתקופה של 4 שנים ולפני היבחרו, מועמדותו חייבת להיות מאושרת על ידי מועצת המומחים. תפקידו לפקח על מועצת השרים, לתאם החלטות ממשלה, ולקבוע מדיניות שתונח לפני המחוקק. נשיאה הנוכחי של איראן הוא מחמוד אחמדינג'אד שהחליף ביוני 2005 את מוחמד ח'אתמי.

### [עריכה] יחסי חוץ

במהלך ההפיכה התהפכו לגמרי גם יחסי ישראל-איראן - מיחסים טובים לעוינות מוחלטת.

איראן מעורבת במידה רבה בטרור המוסלמי. היא מממנת, מאמנת ומדריכה מספר רב של ארגוני טרור. למרות שאיראן מממנת ארגוני טרור רבים, ביניהם החמאס והפת"ח, הארגונים המזוהים ביותר עמה - ואשר נשלטים על ידיה במידה מסוימת - הם החיזבאללה והג'יהאד האיסלאמי, שנתונים גם לשליטה חלקית של סוריה. בסוף 2005 פורסם כי איראן מסייעת לסוריה לפתח נשק כימי.

איראן הצהירה בעבר על העוינות העמוקה שלה כלפי ישראל. את הרוח העוינת הזו הביא לידי ביטוי מלא הנשיא אחמדינג'אד ב־27 באוקטובר 2005 בוועידה בטהראן שכותרתה "עולם ללא ציונות", בה הצהיר כי "יש למחוק את ישראל מהמפה", וכי הקמת מדינת ישראל הייתה צעד תוקפני כלפי האיסלאם. מדינות שונות כמו ארצות הברית, צרפת, קנדה ובריטניה הגיבו בגל גינויים על דבריו.

| ערך זה דורש עדכון ערך זה עוסק בנושא אקטואלי או כזה המשתנה במהירות, ומאז העריכה האחרונה של הערך ארעו מאורעות הדורשים את עדכונו.

נכון ל-2005, ארצות הברית ומדינות אירופה מנסות למנוע מאיראן את היכולת לבנות פצצת אטום. לאיראן יש כבר כור גרעיני והיא בשלב מתקדם ביותר של פיתוח יכולת להעשרת אורניום. מומחים מעריכים שלקראת סוף 2005 לא תהיה אפשרות לעצור את איראן מלפתח יכולת גרעינית שתאפשר ייצור של פצצת אטום.

## [עריכה] כלכלה

שטר של ריאל איראני
הרי אלבורז ליד העיר המודרנית

  ערך מורחב – כלכלת איראן

כלכלת איראן היא כלכלה ריכוזית בה המדינה שולטת על מרבית המשאבים העיקריים. המדינה מחזיקה במשאבי הנפט ברשותה, וכן שולטת על רוב המיזמים גדולים בשטחה, יש לה שליטה בחקלאות הכפרית ובעסקים הקטנים שעוסקים במסחר ושירותים. לאיראן המודרנית יש מעמד ביניים איתן וכלכלה שנמצאת בצמיחה ואולם היא ממשיכה להיות מושפעת מאינפלציה ואבטלה.

איראן היא מדינה עשירה במשאבים טבעיים הקשורים לאנרגיה כגון נפט וגז טבעי, היא נחשבת כמפיקת הנפט השנייה בגודלה בארגון המדינות החברות באופ"ק ועתודות הנפט המוכחות שלה מכילות כ 10% מכלל עתודות הנפט בעולם. כמו כן, איראן היא המדינה השנייה בגודלה בעתודות הגז שלה (אחרי רוסיה).

המדינה משקיעה רבות בכדי לגוון את מקורות ההכנסה שלה ולהקטין את התלות בנפט. השלטון מנסה לעודד תהליך זה על ידי השקעה בענפים כמו ענף ייצור הרכב, ענף החלל, אלקטרוניקה צרכנית, טכנולוגיה פטרוכימית וטכנולוגיה גרעינית.

השותפים העסקיים הגדולים של איראן כוללים את צרפת, גרמניה, איטליה, רוסיה, סין, יפן וקוריאה הצפונית. מאז שנות התשעים, איראן הגבירה את שיתוף הפעולה הכלכלי שלה עם מדינות מתפתחות רבות כגון סוריה, הודו, קובה, וונצואלה ודרום אפריקה. כמו כן, איראן מגדילה את המסחר שלה עם שכנותיה תורכיה ופקיסטן ויחד עם המדינות האלה היא תומכת ברעיון ליצירת שוק כלכלי מאוחד באזור המערבי של מרכז אסיה.

במונחי תוצר מקומי גולמי המדינה ממוקמת בעשרים המדינות בעלות התל"ג הגבוה ביותר בעולם, עם תוצר לאומי בסך של 560,348 מיליון דולרים בשנת 2005. ואולם בגלל האוכלוסייה הגדולה שלה במושגי תוצר לנפש (מדד כלכלי המחשב את עושר האוכלוסייה) היא ממוקמת הרחק במקום ה-75 בעולם.

## [עריכה] שלטון מקומי

  ערך מורחב – מחוזות איראן

איראן מחולקת ל 30 מחוזות (ostan-haa , יחיד: ostan):

1. טהראן 2. קום 3. מרקזי 4. קאזווין 5. גילן
6. טרדביל
7. זנג'ן
8. מזרח אזרבייג'ן
9. מערב אזרבייג'ן
10. כורדיסטן

11. המדאן
12. כרמנשאה
13. עילם
14. לורסטן
15. חוזיסטן
16. צ'הר מהל ובאח'תיארי
17. קוחקילויי ובוייר אחמד
18. בושאר
19. פארס
20. הורמוזגן

21. סיסטן ובולוצ'יסטן
22. כרמאן
23. יזד
24. אספהאן
25. סמנאן
26. מזנדרן
27. גולסטאן
28. צפון ח'ורסאן
29. רזבי ח'ורסאן
30. דרום ח'ורסאן

המחוזות נשלטים ממרכז מקומי, לרוב מדובר בעיר הגדולה ביותר במחוז. הסמכות המחוזית נמצאת בידי המושל (استاندار: ostāndār) והוא ממונה על ידי משרד הפנים בכפוף לאישור הקבינט.

עד שנת 2004 היו במדינה 28 מחוזות, אולם חוק שעבר בשנה זו פיצל את מחוז ח'ורסאן לשלושה מחוזות חדשים: צפון ח'ורסאן, רזבי ח'ורסאן ודרום ח'ורסאן.

## [עריכה] גאוגרפיה

מפת איראן

  ערך מורחב – גאוגרפיה של איראן

איראן שוכנת באזור הדרום-מערבי של אסיה, על גדות הים הכספי אשר נמצא בצפון המדינה, והמפרץ הפרסי יחד עם מפרץ עומן אשר נמצאים בדרום. היא גובלת עם פקיסטן ואפגניסטן במזרח, טורקמניסטן בצפון מזרח, ארמניה ואזרבייג'ן בצפון מערב, תורכיה ועיראק במערב. אורך גבולותיה מסתכם במעל 2,000 ק"מ.

שטחה הכולל של המדינה מגיע ל-1,648,000 קמ"ר והיא מדורגת כמדינה ה-17 בגודלה בעולם. לשם השוואה, שטחה שווה ערך לחמישית מארצות הברית, או לשטחן הכולל של בריטניה, צרפת, ספרד וגרמניה.

הנוף של איראן מורכב ברובו מרכסי הרים מחוספסים המפרידים מספר משקעים ומישורים אחד מהשני. החלק המערבי המאוכלס הוא ההררי ביותר עם רכסים כהרי זגרוס והרי אלבורז, כאשר השני מכיל את הנקודה הגבוהה ביותר במדינה, הדמבנד, שמגיעה לגובהה של 5,607 מטר. החצי המזרחי מכיל ברובו שקעים מדבריים בלתי מיושבים שבהם זורמים מספר נחלי מלח.

המישורים הגדולים היחידים בשטחי המדינה מצויים לאורך החוף של הים הכספי והחלקים הצפוניים של המפרץ הפרסי היכן שאיראן גובלת בנהר שט אל ערב. מישורים קטנים ומקוטעים ניתן למצוא גם לאורך החוף של המפרץ הפרסי, מצר הורמוז, ומפרץ עומן.

האקלים של איראן הוא בעיקר יבש או יבש למחצה ולמרות זאת קיים מזג אוויר חצי טרופי לאורך חופי הים הכספי. החורף האיראני מתון יחסית ואילו הקיץ לח וחם.

## [עריכה] דמוגרפיה

  ערך מורחב – דמוגרפיה של איראן

  ערך מורחב – דת באיראן

איראן היא מדינה גדולה עם אוכלוסייה של כ 70 מיליון תושבים, והתפלגות אתנים גדולה מאוד של כ 80 קבוצות אתניות שונות אחת מהשנייה ויחד עם זאת דומות מבחינה תרבותית. בעוד מספר התושבים המדוייק, וההתפלגות האתנית שנויים במחלוקת, ידוע כי הרוב השולט הם הפרסים (51%), ואחריהם ישנם מספר מיעוטים כמו האזרים (24%), גילקים ומזנדרנים (8%), כורדים (7%), ערבים (3%), בלוצ'ים (2%), לורים (2%), טורקמנים (2%) וכן ארמנים, יהודים ואחרים.

ההתפלגות האתנית והשטחים הנרחבים של המדינה יצרו מצב מיוחד בו קיימות כמה עשרות שפות מדוברות למרות שהשפה הרשמית היא השפה הפרסית.

מרבית העם האיראני הוא מוסלמי, כאשר 89% משתייכים לזרם השיעי (הדת הרשמית במדינה), ועוד 10% משתייכים לזרם הסוני המהווה רוב במרבית במדינות המוסלמיות. המיעוטים הדתיים ה"לא-מוסלמים" הם הבהאים, זורואסטרים, יהודים ונוצרים. שלושת המיעוטים האחרונים הם מיעוטים רשמיים במדינה, ועל כן יש להם מושבים שמורים בפרלמנט.

הקהילה היהודית באיראן הצטמצמה מכ- 85,000 איש בסוף תקופת השאח, עד לכ- 25,000 ב- 2006. למרות יחסה העוין במוצהר של איראן למדינת ישראל, הקהילה אינה מאוימת באופן ישיר.

## [עריכה] ראו גם

- יחסי ישראל-איראן
- תוכנית הגרעין האיראנית
- מיתולוגיה פרסית

## [עריכה] קישורים חיצוניים

מיזמי קרן ויקימדיה |  |
תמונות ומדיה בוויקישיתוף: איראן

- אנציקלופדיה איראניקה
- מחוז ח'וזיסטן חותר לעצמאות בחסות אמריקאית - תיקדבקה
- איראן, מתוך: מיסט, אתר סיכומי מאמרים ומידע של תלמידי החוג להיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב
- "מלחמת האייתוללות" - מאבקי כוחות בהנהגה האיראנית, באתר "סיקור ממוקד"
- מהותו של האיום האיראני על ישראל - באתר "אומדיה"
- הטרור האיראני והשלכותיו, באתר "אומדיה"
- Persepolis Recreated - Documentary Movie - Reconstruction of Persepolis
- תרומתה של איראן לטרור האנטי-ישראלי, זיו מאור, באתר "אומדיה"
- Iran, its Neighbours and the Regional Crises דו"ח של תוכנית המזרח התיכון של מכון המחקר הבריטי "Chatham House" (קובץ PDF)
- סקירת הזירה הדיפלומטית הבינלאומית לאור משבר הגרעין עם איראן, רן פורת, באתר "אומדיה"

מדינות אסיה

אוזבקיסטן · איחוד האמירויות הערביות · אינדונזיה · איראן · אפגניסטן · בהוטן · בחריין · בנגלדש · ברוניי · הודו · המלדיביים · הרפובליקה הסינית · הרפובליקה העממית של סין · וייטנאם · טג'יקיסטן · טורקמניסטן · יפן · ירדן · ישראל · כווית · לאוס · לבנון · מונגוליה · מזרח טימור · מיאנמר · מלזיה · נפאל · סוריה · סינגפור · סרי לנקה · עומן · עיראק · ערב הסעודית · פיליפינים · פקיסטן · קוריאה הדרומית · קוריאה הצפונית · קטאר · קירגיזסטן · קמבודיה · תאילנד · תימן |

מדינות המזרח התיכון

איחוד האמירויות הערביות · איראן · בחריין · הרשות הפלסטינית · ישראל · ירדן · כווית · לבנון · מצרים · סוריה · עומן · עיראק · ערב הסעודית · קטאר · תורכיה · תימן |

מדינות המפרץ הפרסי

איראן · איחוד האמירויות הערביות · בחריין · כווית · עומן · עיראק · ערב הסעודית · קטאר |

ארגון המדינות האסלאמיות

מדינות חברות: אפגניסטן | אלג'יריה | צ'אד | מצרים | גינאה | אינדונזיה | איראן | ירדן | כווית | לבנון | לוב | מלזיה | מאלי | מאוריטניה | מרוקו | ניז'ר | פקיסטן | תימן | ערב הסעודית | סנגל | פלסטין | סודאן | סומליה | תוניסיה | תורכיה | בחריין | עומאן | קטאר | סוריה | איחוד האמירויות הערביות | סיירה לאונה | בנגלדש | גבון | גמביה | גינאה ביסאו | אוגנדה | בורקינה פאסו | קמרון | קומורו | עיראק | המלדיביים | ג'יבוטי | בנין | ברוניי | ניגריה | אזרבייג'ן | אלבניה |קירגיזסטן | טג'יקיסטן | טורקמניסטן | מוזמביק | קזחסטן | אוזבקיסטן | סורינאם | טוגו | גיאנה | חוף השנהב

מדינות משקיפות: בוסניה והרצגובינה | הרפובליקה המרכז אפריקאית | צפון קפריסין | תאילנד | רוסיה

ארגונים בינלאומיים משקיפים: הליגה הערבית | האו"ם | המדינות הבלתי-מזדהות | ארגון אחדות אפריקה

רפובליקות איסלאמיות

אפגניסטן — איראן — מאוריטניה — פקיסטן |

אופ"ק - ארגון המדינות המייצאות נפט

אלג'יריה · איחוד האמירויות הערביות · אינדונזיה · איראן · ונצואלה · כווית · לוב · ניגריה · עיראק · ערב הסעודית · קטאר

מקור: http://he.wikipedia.org../../../%D7%90/%D7%99/%D7%A8/%D7%90%D7%99%D7%A8%D7%90%D7%9F.html

קטגוריות: ויקיפדיה: ערכים הדורשים עריכה | ויקיפדיה: ערכים הדורשים עידכון | מדינות העולם | מדינות אסיה | איראן

##### Views

- ערך
- שיחה
- גרסה נוכחית

##### קהילה

- שער הקהילה
- עזרה
- דלפק ייעוץ
- מזנון
- יצירת קשר
- ספר אורחים

##### חיפוש

##### שפות אחרות

- English
- Afrikaans
- Aragonés
- العربية
- ܕܥܒܪܸܝܛ
- Asturianu
- Azərbaycan
- বাংলা
- Bosanski
- Català
- Česky
- Cymraeg
- Dansk
- Deutsch
- Ελληνικά
- Esperanto
- Español
- Eesti
- Euskara
- فارسی
- Suomi
- Français
- Arpitan
- Frysk
- Gaeilge
- Galego
- हिन्दी
- Hrvatski
- Krèyol ayisyen
- Magyar
- Հայերեն
- Interlingua
- Bahasa Indonesia
- Ilokano
- Ido
- Íslenska
- Italiano
- 日本語
- Lojban
- ქართული
- 한국어
- Kurdî / كوردي
- Kernewek
- Lëtzebuergesch
- Limburgs
- Lietuvių
- Latviešu
- Māori
- Македонски
- Bahasa Melayu
- Ekakairũ Naoero
- Plattdüütsch
- Nederlands
- Norsk (nynorsk)
- Norsk (bokmål)
- Occitan
- Kapampangan
- Polski
- پښتو
- Português
- Rumantsch
- Română
- Русский
- Sicilianu
- Sámegiella
- Srpskohrvatski / Српскохрватски
- Simple English
- Slovenčina
- Slovenščina
- Shqip
- Српски / Srpski
- Svenska
- Kiswahili
- தமிழ்
- Тоҷикӣ
- ไทย
- Tagalog
- Türkçe
- Oyghurque
- Українська
- اردو
- O'zbek
- Tiếng Việt
- Volapük
- ייִדיש
- 中文
- Bân-lâm-gú