# ברכת המזון

### מתוך ויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית

יש לך הודעות חדשות (השווה לגרסה הקודמת).

ברכת המזון היא ברכה המסיימת כל סעודה בה נאכל כזית לחם (יותר מכ-25 גרם), על פי ההלכה היהודית. ברכה זו היא מצווה מן התורה, הנלמדת מן הפסוק "ואכלת ושבעת וברכת את ה' אלוהיך" (דברים ח', פסוק 10). הפירוש המקובל לארוחה ממנה אפשר "לשבוע" הוא ארוחה בה נאכל כזית לחם; פירוש נוסף שאף התקבל להלכה על ידי פוסקים מסוימים, גורס שברכת המזון צריכה להיאמר על כל סעודה שיש בה כדי "שביעה", בין אם נאכל בה לחם ובין אם לאו. היסוד שעומד בבסיס ברכת המזון, הוא החובה של האדם להודות לבוראו על המזון אותו אכל, שכן המזון וה"שביעה" הם ביד הבורא, ובלא השגחתו - לא יהנה האדם מהמזון.

גם בנצרות קיים נוהג לברך על המזון. בתחילת ארוחה מרכזית משלבים הסועדים את אצבעותיהם ואחד מהסועדים מברך ברכה שעיקרה תודה על האוכל. בנצרות אין נוסח קבוע לברכה זו, כל אחד יכול לשנותה כראות עיניו והיא בדרך כלל קצרה ופשוטה. בסוף הברכה עונים כל המסובים "אמן" ומתחילים לאכול.

## [עריכה] חלקי הברכה

### [עריכה] החלוקה המקובלת

ברכת המזון מורכבת מארבע או מחמישה חלקים שנתקנו במהלך הדורות:

- זימון - פותח ברכה שבה סעדו לפחות שלושה גברים שהם בני מצווה.
- ברכת הזן - נתקנה, על פי המסורת, בידי משה רבנו.
- ברכת הארץ - נתקנה, על פי המסורת, בידי יהושוע בן נון כשנכנס עם ישראל לארץ.
- ברכת בונה ירושלים - נתקנה, על פי המסורת, בחלקה הראשון בידי דוד המלך שבנה את ירושלים ובחלקה השני על ידי בנו, שלמה המלך שבנה את בית המקדש.
- ברכת הטוב והמיטיב - נתקנה, על פי המסורת, בידי חכמי המשנה לאחר מרד בר כוכבא. הברכה נתקנה כתפילת הודיה ושבח על כך שגופותיהם של הרוגי ביתר, שקבורתם הושהתה, לא העלו סירחון ולא נרקבו.

### [עריכה] המקור לחלוקה ולמחלקים

המקור החשוב ביותר לגבי חלקיה ומחבריה של ברכת המזון מצוי בתלמוד הבבלי במסכת ברכות דף מ"ח:

  אמר רב נחמן: משה תקן לישראל ברכת הזן, בשעה שירד להם מן; יהושע תקן להם ברכת הארץ, כיון שנכנסו לארץ; דוד ושלמה תקנו בונה ירושלים: דוד תקן "על ישראל עמך ועל ירושלים עירך; ושלמה תקן "על הבית הגדול והקדוש". הטוב והמיטיב ביבנה תקנוה - כנגד הרוגי ביתר. דאמר רב מתנא, אותו היום שניתנו הרוגי ביתר לקבורה, תקנו ביבנה הטוב והמיטיב.

### [עריכה] הדיון לגבי עצמאותה של ברכת הזימון

בגמרא (מסכת ברכות פרק שביעי) ישנו דיון בשאלה האם ברכת הזימון היא ברכה נפרדת בפני עצמה או שמא היא נספחת אל ברכת הזן, המגיעה אחריה. הוויכוח משמעותי בשל כך שלעיתים אדם עונה לזימון כשעוד לא סיים לאכול, והוא רוצה להמשיך לאכול לאחריו (בשעת הזימון עצמו האכילה אסורה). בהקשר זה עולות שתי שאלות: האם עליו להמשיך ולברך את ברכת הזן לאחר שענה לקריאת המזמן והאם מותר לו לחזור לאכול כבר לאחר סיום תהליך הזימון או שמא עליו להמתין עד שהמזמן יגיע לסוף ברכת הזן. הדיון בגמרא לא הוכרע והתשובה לגבי שאלה זו מצוי עדין במחלוקת. המנהג הרווח הוא שאותו אדם שרוצה לשוב ולאכול לאחר הזימון, לא אומר את ברכת הזן, אבל הוא ממתין ושב לאכול רק כאשר המזמן קורא בקול את המילים האחרונות של ברכת הזן.

## [עריכה] קישורים חיצוניים

- נוסחי ברכת המזון בעדות השונות

- חלק ממערך שיעור בנושא ברכת המזון

מקור: http://he.wikipedia.org../../../%D7%91/%D7%A8/%D7%9B/%D7%91%D7%A8%D7%9B%D7%AA_%D7%94%D7%9E%D7%96%D7%95%D7%9F.html

קטגוריה: ברכות

##### Views

- ערך
- שיחה
- גרסה נוכחית

##### קהילה

- שער הקהילה
- עזרה
- דלפק ייעוץ
- מזנון
- יצירת קשר
- ספר אורחים

##### חיפוש

##### שפות אחרות

- English
- Français
- Norsk (nynorsk)