# Duray Miklós

### A Wikipédiából, a szabad lexikonból.

Duray Miklós (Losonc, 1945. július 18.) szlovákiai magyar politikus, író, eredeti foglalkozása szerint geológus.

Felesége a matematikus Szabó Zsuzsanna, egy gyermeke van, az 1989-ben született Áron Bálint. Édesanyja, Zvoda Mária (1910-) Losoncon volt tanító, édesapja, Duray Endre (1908-1980) jogász volt.

## [szerkesztés] Szakmai pályája

Magyar tannyelvű iskolákba járt, Losoncon alapiskolába, majd Füleken középiskolába. Érettségi után 1962-1963-ban munkásként dolgozott. 1963 és 1971 közt a pozsonyi Comenius Egyetemen tanult és általános geológusi diplomát szerzett. Egyetemi tanulmányait a Prágai Tavasz eseményei közepette megszakította (1965-től aktívan politizált). 1972 és 1973 között a pozsonyi Talajtani és Növénytáp Kutató Intézet tudományos segédkutatója, 1973 és 1977 között a Szlovák Tudományos Akadémia Geológiai Intézetének ösztöndíjasa. A következő tizenkét évben a Doprastav híd- és közút építő állami vállalatnál dolgozott geológusként. 1988 és 1989-ben az Indiana University of Pennsylvania vendégtanára volt, a kommunizmus bukása után azonban visszatért Szlovákiába és a politikai pályára lépett.

## [szerkesztés] Politikai pályája

Duray Miklós 1999-től a Magyar Koalíció Pártja ügyvezető alelnöke. Politikusi pályája a kommunista rendszer idején indult, publikációs tiltások, rendőrségi zaklatás, letartóztatások kísérik. Duray a csehszlovák kommunista rezsim egyik nemzetközileg legismertebb ellenzéki politikusává vált.

### [szerkesztés] A Prágai Tavasz bukásáig

Politizálni a Csehszlovákiai Magyar Dolgozók Kulturális Egyesületének (Csemadok) tagjaként kezdett, amelynek 1966-ban központi bizottsági tagjává, 1968-ban egy évig elnökségi tagjává vált. A pozsonyi magyar főiskolások és egyetemisták József Attila Ifjusági Klubjának elnöke volt 1965 és 1968 közt, ezekben az években a hivatalos hatalomtól független Nyári Ifjúsági Találkozók egyik szervezője is volt, 1968-ban pedig megalapította az ugyancsak független, ifjúsági klubokat koordináló Módszertani Csoportot. Ugyanebben az évben alapítja és vezeti a csehszlovákiai Magyar Ifjúsági Szövetséget (MISZ), amelyet a következő év novemberében a belügyminisztérium betiltott. Duray 1969 végén lemondott a Csemadokban viselt tisztségeiről. A következő évben a szervezetből is kizárták, megtiltották számára a politizálást és a publikálást. Hatéves szünet következett.

### [szerkesztés] A Charta 77 korszaka

Duray 1977-től tért vissza a közéletbe. Előadásokat tartott magyar egyetemistáknak és vitába szállt a Charta 77-et bíráló értelmiségiekkel. Aktív részvétele a magyar kisebbségnek az asszimilációs intézkedések elleni politikájában 1978-tól kezdődött, amikor megalapította a többek közt a magyar iskolák tervezett felszámolásaellen tiltakozó Csehszlovákiai Magyar Kisebbség Jogvédő Bizottságát és ennek 1989 decemberéig szóvivője lett. 1979-ben részt vett a Bibó-emlékkönyv megírásában és felesége közvetítésével kapcsolatba került a Charta 77-tel.

A következő években megfigyelték, kihallgatták, megtiltották, hogy külföldre utazzon és többször tartottak nála házkutatást. 1982-ben megvádolták az államrend felforgatásával és letartóztatták. 1983 elején még vizsgálati fogságban volt. Mellette foglalt állást a Charta 77 és a Magyar Írók Szövetségének egy része. Külföldi nyomásra felfüggesztették a perét. Még ugyanebben az évben aláírta a Charta 77 polgárjogi nyilatkozatát. A következő évben ismét letartóztatták. Emiatt tiltakozott többek közt az Amnesty International és a PEN Club amerikai tagozata. Tizenöt hónapos fogvatartás után szabadon engedték, a rendőrségi zaklatások azonban ezután is folytatódtak, mert Duray nem hagyott fel az ellenzéki politizálással, többek közt részt vett a Charta 77 szóvivői testületének munkájában is.

1988-ban belépett a magyar demokratikus ellenzék létrehozta Szabad Kezdeményezések Hálózatának, amelyből később létrejött az SZDSZ párt. Előadást tartott az MDF egyik fórumán is a Jurta Színházban. Ugyanebben az évben a bécsi EBEÉ utóértekezlet amerikai delegációjának nyomására visszakapta útlevelét és kiutazási engedélyt kapott. A Pennsylvaniai Egyetem (University of Pennsylvania) meghívására feleségével az Egyesült Államokba utaztak. A meghívás a geológusnak szólt, de az egyetemen politológiával foglalkozott. Szakmailag Chászár Ede politológia professzor, anyagilag a Hungarian Human Rights Foundation és Soros György támogatta.

1989-ben az amerikai ügyvédek emberjogi szervezetének közbenjárásával nagy nehezen engedélyt kapott a hazautazásra. Decemberben már a kommunista rezsim bukása után felálló új csehszlovák kormány miniszterjelöltje volt, de a tárgyaláson Csehszlovákia Kommunista Pártját képviselő Marian Čalfa későbbi kormányfő körének vétójára a jelöltek közül egyedüliként mégsem vált a kormány tagjává.

## [szerkesztés] Könyvei

- Kutyaszorító I., Püski-Corvin, New York, 1982
- Tegnap alighanem bolondgombát etettek velünk, Framo Publishing, Chicago, 1983
- Kutyaszorító II., Püski-Corvin, New York, 1989
- Kettős elnyomásban, Püski-Corvin&HHRF, New York, 1989
- Kettős elnyomásban - bővített kiadás, Madách-Posonium, Pozsony, 1993
- Csillagszilánk és tövistörek, Madách-Posonium, Pozsony, 1993
- Önrendelkezési kisérleteink, Méry Ratio, Somorja, 1999
- Változások küszöbén, Osiris, Budapest, 2000

## [szerkesztés] Külső hivatkozások

- Duray Miklós honlapja
- A Szlovák Nemzeti Párt feljelenti Durayt

A lap eredeti címe "http://hu.wikipedia.org../../../d/u/r/Duray_Mikl%C3%B3s_e5a5.html"

Kategóriák: Szlovákiai magyar politikusok | 20. századi magyar írók

##### Views

- Szócikk
- Vitalap
- Aktuális változat

##### Keresés

##### Más nyelveken

- Slovenčina