# Csolnok

### A Wikipédiából, a szabad lexikonból.

Koordináták: é. sz. 47.69017° k. h. 18.71699°

Csolnok
Régió | Közép-Dunántúl
Megye | Komárom-Esztergom
Kistérség | Dorogi
Rang | község
Terület | 18,70 km²
Népesség

- Összesen: 3401 fő (2001)
- Népsűrűség: 181,87 fő/km²

Irányítószám | 2521
Körzethívószám | 33
Térkép é. sz. 47.69017° k. h. 18.71699° | település Mo. térképén

Csolnok község Komárom-Esztergom megyében, a Dorogi kistérségben.

## [szerkesztés] Fekvése

## [szerkesztés] Története

Ezt a szócikket át kellene olvasni, ellenőrizni a szövegét, tartalmát. További részleteket a cikk vitalapján találhatsz.

Csolnokról az első írott emlék 1232 -ből maradt fenn, amikor a Csolt nemzetség ősi birtoka volt.

126 -ben a szolgagyőri vár tartozéka, de az óbudai klarisszáknak is volt itt birtokuk.

Az apátnő 1263 -ban a rend csolnoki szőlőjéből átengedett egy részt a nyúlszigeti (ma margitszigeti) apácáknak. Plébániája az 1332-1337. évi pápai tized jegyzékében már szerepelt, s akkor a budai főesperességhez tartozott. Az 1531. évi adóösszeírás szerint Csolnok még mindig a nyúlszigeti apácák birtoka.

A török hódoltság alatt a falu egyelőre még lakott hely maradt. Az 1569. évben Pilis megyéhez tartozott, s ebben az időben 10 jobbágytelek után adózott. Lakói református vallású magyarok voltak, szervezett egyházkösséggel és templommal.

Egy évvel később (1570 -ben) már csak 8 porta fizette az adót. A falu és határa a budai pasa fennhatósága alá tartozott, konkrétabban az esztergomi bég alá.

II. Mátyás király (1608 -ban) az egész falut a budai klarisszáknak adományozta. Az 1647. esztergomi összeírás szerint 6 porta után volt adóköteles a falu. Az elnéptelenedés 1696 -ban érte a falut a felszabadító háborúkkal járó betegségekkel s pusztításokkal kapcsolatossan, de néhány év alatt ismét benépesült.

A török uralom után a felszabadult országrészek elnéptelenedettsége elkerülhetetlenné tette a telepítéseket. Nagyrészt a gazdaság fellendülés biztosítására, munkaerővel való ellátására, de a "rebellis" magyarok ellensúlyozására is német és szlovák lakosokat kellett a magyar falvakba betelepíteni. A telepítéseket a Habsburg hatóságok, az Udvari Haditanács, az Udvari Kamara, majd később a gazdagabb földesurak szerezték és bonyolították.

A telepítés több hullámban történt:

1./ A bécsi udvar telepítése már a 17. század végén megindult. Ilyen volt pl.

Dorog betelepítése 1694 -ben Svábföld -ről, Süttő 1699 -ben Elzász -ból, ugyancsak Elzászból Csolnok első betelepítése.

Ekkor 1700 -ban 18, 1715 -ben 34 család lakta a falut, és ezek között 8 család német volt. A magyarok református, a németek katolikus vallásúak voltak. Ez utóbbiak egyházilag Doroghoz tartoztak. Az 1731. évben már összesen 38 család lakott a községben. Az 1738. év elején egy pár hónapig tartó pestisjárvány tizedelte meg a községet, és ekkor az itt lakó magyar lakosság nagy része elköltözött Uny, Tinnye és Nagysáp községbe.

2./ A telepítések második szakaszában lassú ütemben már 1696 után történtek

18. század elején fokozott tempóban érkeztek német telepesek az országba. Legtöbbje Dél- és Nyugat-Németországból jött. És nem az Alföld, hanem a Dunántúl és ezen belül is főként a bakonyi, vértesi, budai hegyvidékek és a Baranya-tolnai terület volt a telepítések fő színtere. A kamara arra törekedett, hogy Buda körül megbízható körzet alakuljon ki. Komárom megyében Eszterházi József, a tatai uradalom birtokosa Elzászból, a Rajna vidékéről, Würtenbergből és Bajorországból telepített németeket. Esztergom megyében a telepítés az érsek nevéhez fűződött, amelynek végrehajtásában gróf Grassalkovich Antal járt az élen. A szlovákokat a hegyes vidékekre, (Pilisszentkereszt, -szentlászló, -szentlélek, -szántó, Kesztölc, Csév), a németeket az elnéptelenedett falvakba telepítették. (Dorog, Csolnok, Leányvár, Pilisvörösvár, -szentiván, -csaba, Solymár, Perbál, stb.) Az emberanyagot és a legjobb szaktudású munkaerőket pedig onnan szerezték be, ahol a legnagyobb volt akkoriban a túlnépesedés, vagyis a Rajna környékéről, Elzászból. Pesty Frigyes történetíró (1823-1889), aki elsőnek foglalkozott helytörténeti feldolgozásokkal az 1864 -ben készült Magyarország helységnévtárában a következőket írja a csolnokiakról:"Die deutsche Einwohner vermuten ihre Abstammung aus Asatzia zu haben" (magyarul: a német lakosság úgy véli, hogy származásuk Elzászból való). Ezt alátámasztja az is, hogy Csolnok lakósai megtartották a Rajna-frank nyelvi alapot, de ezt egy kissé módosította a környék bajor-osztrák származású lakósainak nyelvjárása és így most már Csolnokon Rajna-bajor nyelvjárásról (kevert nyelvjárásról) lehet beszélni.

Ez a második telepítés 1738 -tól 1749 -ig tartott, de úgy hogy a legnagyobb csoport, a falu jelenlegi német lakosságának több mint a fele, kb. 400 lélek az 1749. évben érkezett. Ekkor volt ugyanis a "nagy svábvonulás (költözés)", azaz a "Der Grosse Schwabenzug". A csolnokiak tehát Elzászból valók, a Rajna hegyes-dombos vidékéről. Gróf Grassalkovich Antal, mint kamaraelnök, aki a klarisszáktól átvette e környék uradalmait, Csolnok kegyura is volt. Mint ilyen a nagy pestisjárvány után hálából új templomot építtetett. Éspedig az 1700 -ban épült régi templom helyett és mellett. Valószínűleg az református templom volt. A mai templom melletti tanítói lakások helyén állhatott. Annak romjaiból az új, a mai templom.

Grassalkovich még az 1738. évben önálló plébániát szerveztetett Csolnokon. Az első anyakönyvi bejegyzések ettől az évtől kezdve íródtak ! (Sajnos úgy ismeretes, hogy ezek az anyakönyvek az 1944/1945. év telén, a három hónapig tartó front eseményei során megsemmisültek.)

A csolnoki templom tehát 1988 -ban ünnepelte 250 éves jubileumát !

1738 -tól a csolnoki plébánosok névsora:

            1738 - 1742 Apranics István (hozzá tartozott Dorog is)

            1742 - 1779 Kurbel Pál

            1779 - 1811 Grelb Mihály

            1811 - 1830 Veszelovszky Károly

             1854 Szeicsek János (Tirnaui) (trnavai apát)

            1854 - 1855 Haskó József

            1855 - 1876 Csitta Károly

            1876 - 1877 Reit Imre

            1877 - 1881 Farkas Sándor

            1881 - 1892 Levaki ......... Anton

            1892 - 1896 Csáky Cemlini György

            1896 - 1918 Zahratka Ferenc

            1918 - 1920 Maninger Károly

            1920 - 1930 Majoros Károly ( templom látogatottság 3-4 férfi, 6-7 nő)

            1930 - 19.. Dr. Bokovits József

            1946 - 19.. Feri Antal

            19.. - 19.. Dombos Fülöp

            19.. - 1988 …………

            1988 -1993 Béla Csaba László

            1993 - 20.. Dr. Szeifert Ferenc

3./ Az 1782. évben hatalmas tűzvész pusztított a faluban, 48 ház leégett

az elpusztult házak lakóinak többsége Leányvárra és Dágra költözött. Ezek pótlására a harmadik telepítési hullámban 1785-1786 -ban egy újabb csoporttal, de most már lényegesen kisebb számú csoporttal bővült a község lakossága. Ez a három csoportban érkezett lakosság a Grassalkovich által szlovákokkal is bővült telepesekkel együtt az eltelt több mint 250 év alatt összekovácsolódott. Ma már nehéz megállapítani, hogy melyik család ősei jöttek az első, a második vagy a harmadik hullámban.

## [szerkesztés] Nevezetességei

## [szerkesztés] Külső hivatkozások

- Csolnok Önkormányzatának honlapja
- Csolnok a Vendégvárón
- Csolnok SE

| Ez a településről szóló lap még csak csonk (azaz erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!

A lap eredeti címe "http://hu.wikipedia.org../../../c/s/o/Csolnok.html"

Kategóriák: Lektorálandó lapok | Lektorálandó lapok 2006 augusztusából | Csonkok (település) | Csonkok 2005 novemberéből | Komárom-Esztergom megye települései

##### Views

- Szócikk
- Vitalap
- Aktuális változat

##### Keresés