# Agapé

### A Wikipédiából, a szabad lexikonból.

Az agapé görög eredetű szó, jelentése: szeretet, vendégség. Az első keresztények közös étkezéseit jelenti, melyeket az egyházközséget összekötő szeretet kimutatására és bebizonyítására tartottak, s az úrvacsora ünnepélyével fejeződtek be.

## [szerkesztés] Története

### [szerkesztés] A Bíblia korában

Az úrvacsorát a kereszténység első idejében lehetőleg mindennap megünnepelték. Egy város vagy kerület lakói valamely e célra kibérelt nagyobb teremben, vagy valamely gazdagabb hittárs által felajánlott helyiségben estefelé összejöttek közös vendégségre.

### [szerkesztés] A 2. századtól

A második század óta az agapé házi és keresztény-társadalmi ünneppé változott, sőt pusztán társas mulatozássá fajult, mint Alexandriában, vagy puszta ajándékozássá a szegények javára, mint Afrika nyugati részén, így elvesztette jelentőségét. Más okok is befolyásolták az agapé jelentőségének csökkenését, és végül el is tiltották az egyházi zsinatok, a laodiceai (360-370 között), a 3-ik karthágói (391) és a trullósi (692).

## [szerkesztés] Az alkalmak leírása

Kenyér és bor sohasem hiányzott, emellett hús, sajt, tej és méz, és mint a római katakombákban végzett ásatások mutatják, hal kerülhetett leggyakrabban az asztalra. A vendégség költségét a gazdagabb egyháztagok viselték. A meghatározott órában a vendégek összejöttek; ha valaki késett, azt az apostol rendelete szerint megvárták s mikor mind együtt voltak, akkor férfiak és nők más-más asztalhoz leültek, az egyház püspöke vagy presbitere elmondta az áldást. Azután jött az étkezés, amelynek végén az egész gyülekezet megmosta a kezét. Ekkor - vagy ha az évszak úgy kívánta, előbb is - a lámpákat feltették tartóikra és elkezdődött az est ünnepélyesebb része. A gyülekezeti előljáró megáldott, megtört és szétosztott egy kenyeret s körüljáratott egy poharat, az „áldásnak poharát”. Azokat, kik különösebb lelki ajándékokkal bírtak, felszólították, hogy fejtegessék a szentírást s a gyülekezet himnuszt énekelt Istenhez, vagy Krisztushoz. Ez volt a legtermészetesebb alkalom, hogy a távoli egyházakból jövő híreket, leveleket közöljék az egyháztagokkal s fogadják az ajánló levelekkel jövő idegeneket. Adományokat gyűjtöttek a bajban vagy nyomorúságban levő testvérgyülekezetek számára. Azután jött az üdvözlés, a testvéri szeretetet oly melegen jellemző „szeretet csókja” ,a „szent csók”,a végima és a gyülekezet nyugodt, csendes szétszéledése.

## [szerkesztés] Külső hivatkozás

- A Pallas Nagy Lexikona

A lap eredeti címe "http://hu.wikipedia.org../../../a/g/a/Agap%C3%A9.html"

Kategória: Keresztény vallásgyakorlat

##### Views

- Szócikk
- Vitalap
- Aktuális változat

##### Keresés

##### Más nyelveken

- English
- Česky
- Dansk
- Deutsch
- Español
- Français
- Italiano
- 日本語
- 한국어
- Nederlands
- Polski
- Русский
- Slovenčina
- Svenska
- Українська