# Esztergomi érsekség

### A Wikipédiából, a szabad lexikonból.

Az főegyházmegye székesegyháza: az esztergomi bazilika Párkány felől (1999)

Esztergomi érsekség vagy főegyházmegye, jelenleg Esztergom-Budapesti Főegyházmegye (latinul: Archidioecesis Strigoniensis-Budapestinensis), a Magyar Katolikus Egyház kitüntetett szereppel bíró püspöksége. Élén a mindenkori esztergomi, illetve esztergom-budapesti érsek áll. A főegyházmegye székesegyháza az Esztergomi bazilika, társszékesegyháza a budapesti Szent István-bazilika. Védőszentje Szent Adalbert püspök.

Jelenlegi főpásztora Erdő Péter bíboros, prímás, a Magyar Katolikus Püspöki Konferencia elnöke. Elődje az érseki székben Paskai László bíboros. A főegyházmegye segédpüspökei: Ladocsi Gáspár és Udvardy György.

## [szerkesztés] Története

Szent István király alapította 1001-ben, II. Szilveszter pápa Ravennában írta alá az alapítólevelét. A király az általa alapított egyházmegyék élére rendelte az esztergomi érsekséget. Első érseke Domonkos volt. Bár hamarosan a Kalocsai püspökség is érseki rangot kap, mégis az esztergomi szék megőrizte elsőségét. Az esztergomi érsek továbbra is a magyar egyház első számú vezetője, Magyarország Prímás maradt.

Központja 1543-ig Esztergom volt. Amikor a város török kézre került, az érsekséget és a káptalant Nagyszombatba költöztették. 1820-ban költöztek vissza újra Esztergomba.

II. János Pál pápa 1993. május 31-i Hungarorum gens kezdetű apostoli konstituciója nyomán a lelkipásztori igényeknek megfelelően bekövetkezett egyházmegyei határrendezés után területe, neve megváltozott, a központ Budapestre került.

## [szerkesztés] Területe

Az egyházmegye területe az első századokban az ország jelentős részét foglalta magába. Kiterjedt Esztergom, Nyitra, Turóc, Árva, Nógrád, Gömör, Liptó, Hont, Bars, Komárom, Zólyom, Szepes, Tolna vármegyékre és a kunok földjére a Tisza partjain. 1776-ban az egyházmegyéből kihasították a beszterce-bányai, rozsnyói és szepesi püspökséget. Az egyházmegyét főegyházi, nyitrai, nógrádi, gömöri, honti, barsi, komáromi, sasvári, zólyomi, tornai főesperességekre osztották fel, amelyekhez a pozsonyi és szepesi prépostok kerületei csatlakoztak. A plébániák száma (Pázmány Péter összeállítása szerint) meghaladta az ezret, s még a XVI. század közepe táján is megközelítette a kilencszázat. De a török hódítás, a protestantizmus terjedése és a belháborúk alatt számuk tetemesen megfogyatkozott. A XVII. század elején alig 100 plébános működött a megyében. Pázmány buzgalma lényegesen javított a helyzeten, mert 10 évvel halála után, 1647-ben 185 plébános, 10 káplán és 21 licenciátus volt.

A XX. század elején a megye az esztergomi, a budapesti és a nagyszombati kerületre (mindegyik élén az érseki helynökkel), valamint nyolc főesperességre és 46 alesperességre volt felosztva. A plébániák száma 478, a megyében működő papoké 776, más egyházi személyeké (apácák, papnövendékek) 2.408 volt, a híveké pedig 1,196.186.

## [szerkesztés] Külső hivatkozások

- A főegyházmegye honlapja
- A Szent István Bazilika honlapja

A lap eredeti címe "http://hu.wikipedia.org../../../e/s/z/Esztergomi_%C3%A9rseks%C3%A9g.html"

Kategóriák: Magyarországi katolicizmus | Esztergom

##### Views

- Szócikk
- Vitalap
- Aktuális változat

##### Keresés

##### Más nyelveken

- English
- Deutsch
- Norsk (bokmål)
- Slovenčina