# Erdélyi kopó

### A Wikipédiából, a szabad lexikonból.

Magyar kutyafajta Erdélyi kopó
Származás
Magyarország
FCI besorolás
Csoport | VI. Rókakopók, vérebek és rokon fajták
Szekció | 1.2 Középnagy rókakopók
Érvényes standard kiadásának éve: | 2000

Az erdélyi kopó jelenleg a legveszélyeztetettebb helyzetben lévő kutyafajtánk.

## [szerkesztés] Története

Már honfoglaló őseink is előszeretettel használtak a vadászatokon kopókat segítőnek, s amikor megérkeztek a Kárpát-medencébe, ezek a kopók keveredtek az itt élő népek kutyáival, köztük a kelta kopóval. Az Árpád-házi királyok idején alakult ki a mára kihalt pannon kopó, amely az erdélyi kopó és a magyar vizsla elődjének tekinthető. Kopókat a Képes Krónika miniatúráin is ábrázoltak, első írásos említésük 1237-ből származik. A magyar királyok, nemesek rendkívül szerettek kopókkal vadászni, a magyar nemesi udvarhoz hozzátartozott a kopófalka. Az Erdélyben kialakult kopót először serlegeket díszítő domborműveken ábrázolták az 1600-as években.

A 19. században az erdélyi kopó meglehetősen elterjedt volt mind Magyarországon, mind Erdélyben. Két változata alakult ki: a rövidlábú erdélyi kopó és a hosszúlábú erdélyi kopó. A rövidlábú változatot bokros területen apróvadra, a hosszúlábú változatot erdei vadászaton nagyvadra használták. Ma az FCI csak a hosszúlábú változatot ismeri el, de a rövidlábú erdélyi kopót is tenyészti néhány tenyésztő, akik szeretnék elismertetni tizedik magyar fajtaként.

Első részletes leírása Czynk Edétől származik 1901-ből. Törzskönyvezése a 20. század elején kezdődött, de az I. világháború után meg is szakadt. A két világháború között is népszerű kutya volt, de az 1947-ben hozott román rendelet kiirtandó dúvadnak minősítette a többi kopóval együtt, s ezzel szinte halálra ítélte a fajtát. Szerencsére voltak elkötelezett hívei, akik megmentették az erdélyi kopót. Amikor Budapesten az 1968-as vadászati kiállításra készültek, és a magyar vadászkutyákat szerették volna bemutatni, kiderült, hogy az FCI az erdélyi kopót kihaltnak véli, hiszen évtizedek óta egyetlen almot sem jelentettek be. Ennek ellenére 1968-ban sikerült Erdélyben találni egy vadászt, aki a tiltás ellenére is tenyésztette a kopókat. Tőle származik az a két egyed, amelyekkel újraindult a magyarországi kopótenyésztés: Állatkerti Morzsi és Állatkerti Réka.

A standard elkészülte után az FCI hivatalosan is elismerte az erdélyi kopót kilencedik magyar kutyafajtaként. A romániai rendszerváltás után több kopó került elő, amelyet bevontak a hazai tenyésztésbe. Ma már Erdélyben vadászversenyeket rendeznek kizárólag erdélyi kopók részére. A fajta ennek ellenére sincs megnyugtató helyzetben, hiszen létszáma kicsi, munkája nincs, mert Magyarországon a kopózás tiltott tevékenység. Kiutat népszerűségének, ismertségének növekedése, új feladatkörének megtalálása jelenthet, hiszen a mudit is ez mentette meg a kihalástól.

## [szerkesztés] Külleme és jelleme

Az erdélyi kopó az egyik legelegánsabb kutyafajta. A hosszúlábú változat fekete cservörös jegyekkel és fehér jelzésekkel, marmagassága 55-65 cm, a rövidlábú változat zsemlesárga fehér jegyekkel, marmagassága 45-50 cm. Rövid szőre különösebb gondozást nem igényel. Használatából adódóan teste atlétikus felépítésű, szikár, izmos, mozgása kiegyensúlyozott, elegáns. Egész megjelenése nemességet, harmóniát tükröz.

Az erdélyi környezeti viszonyok a kopót szívós, bátor kutyává tették. Igénytelen és alkalmazkodó, a terelőkutyákkal ellentétben nem bőbeszédű, feleslegesen sohasem ugat. Játékos és gyermekszerető természete ideális családi kedvenccé teszi anélkül, hogy szüksége lenne kényeztetésre. Idegenekkel szemben tartózkodó, bizalmatlan, de gazdájához nagyon ragaszkodik. Nyugodt természete, tanulékonysága miatt lakásban és kertes házban egyaránt tartható. Bátorsága, hűsége alapján jó házőrző válik belőle. De sohasem szabad elfelejteni, hogy az erdélyi kopó elsősorban vadászkutya, aki ősi ösztöneinek csak nehezen tud ellenállni. Póráz nélkül sétáltatni csak a legnagyobb körültekintéssel szabad, hiszen elég egy felugró nyúl, és kutyánk hanyatt-homlok rohan utána. Ezért nagyon fontos az erdélyi kopó megfelelő képzése, a rengeteg séta, játék, amellyel mozgásigényét a gondos gazda kielégíti.

## [szerkesztés] Külső hivatkozások

Az erdélyi kopó FCI standardja

## [szerkesztés] Forrás

- A Kutya című újság vonatkozó cikkei

Védett magyar háziállatok

szarvasmarhafélék: | Magyar szürke szarvasmarha | Magyar tarka szarvasmarha | Magyar bivaly

juh: | Hortobágyi racka | Gyimesi racka | Cigája | Cikta

kecske: | Magyar parlagi kecske

sertés: | Mangalica

baromfi: | Magyar tyúk | Erdélyi kopasznyakú tyúk | Rézpulyka | Bronzpulyka | Magyar lúd | Magyar kacsa | Magyar gyöngytyúk

nyúl: | Magyar óriás nyúl

ló: | Gidrán | Lipicai | Kisbéri félvér | Nóniusz | Shagya-arab | Mezőhegyesi félvér (Furioso-North Star) | Hucul | Magyar hidegvérű

szamár: | Magyar parlagi szamár

kutya: | Komondor | Kuvasz | Mudi | Puli | Pumi | Magyar agár | Magyar vizsla | Erdélyi kopó

A lap eredeti címe "http://hu.wikipedia.org../../../e/r/d/Erd%C3%A9lyi_kop%C3%B3.html"

Kategóriák: Kutyafajták | Erdély

##### Views

- Szócikk
- Vitalap
- Aktuális változat

##### Keresés

##### Más nyelveken

- Deutsch
- Italiano
- Nederlands