# Asfalt

### Fra Wikipedia, den frie encyklopedi

Asfalt (gr. άσφαλτος, «jordbek»), består av høymolekylære hydrokarboner, og er en brunsvart, seig masse. Ordet benyttes ofte som betegnelse på blandingen av dette med sand- og steinmateriale til bruk som veidekke.

Asfalt er viskøst, løses ikke i vann og har stor motstandsdyktighet mot kjemisk påvirkning.

## [rediger] Forekomst

Asfalt finnes sammen med råolje og dannes trolig ved en oksidasjonsprosess når denne kommer i kontakt med luft. Rene asfaltforekomster finnes også, hvor asfalten har lekket gjennom jordskorpen og mer flyktige bestanddeler har fordampet. Naturlig råasfalt inneholder omtrent 40 % bitumen, 30 % aske og 30 % vann.

Den største naturlige forekomsten er asfaltsjøen (en. Pitch Lake) på Trinidad, og det finnes også store forekomster i Utah, USA, i Sveits, Syria, Venezuela og på Cuba.

Det finnes også asfaltsteinforekomster, eksempelvis i Sveits og Tyskland, men asfalt fra slik kalkstein er av dårligere kvalitet enn annen asfalt.

Mengden bitumen i råolje er svært varierende, fra 75–80 % i forekomster i Venezuela til 5–10 % på norsk sokkel.

## [rediger] Framstilling

I tillegg til den naturlige asfalten, er kunstig asfalt destillasjonsrestene fra raffineringen av råolje. Denne siste står for hoveddelen av verdens asfaltproduksjon.

## [rediger] Bruk

Asfalt benyttes mye som bindemiddel i veidekke, men også til takpapp, rustbeskyttelse, impregnering og isolasjon.

Asfalt i betydningen veidekke er en nøyaktig blanding av velgraderte steinmaterialer og bindemiddel i forhold 90–95 vektdeler stein respektive 10–5 vektdeler bindemiddel. På 1930-tallet var bindemidlene destillat fra steinkull kjent som tjære, men sent på 1940-tallet ble det mest benyttet destillasjonsresten fra jordolje, bitumen, som er sortfarget. Fra 1960 er kun bitumen brukt som bindemiddel i veibygging i Norge.

## [rediger] Historikk

Asfalt ble brukt i Irak fra 3. årtusen f.Kr.. Den første asfalterte vegen ble bygget i Babylon 6. århundre f.Kr..

I 1. Mos 6,14 ble Moses befalt av Gud å benytte asfalt til tetning av arken. Sivkurven Moses ble lagt i Nilen i, var også tettet med asfalt (2. Mos 2,3).

Egypterne brukte asfalt i pyramidenes gravkamre, til balsamering. Det persiske ordet for asfalt er mumiya, hvilket kan være opphavet til ordet mumie.

Asfaltering av veger i moderne tid tok til på slutten av 1800-tallet, men først med tjære som bindemiddel i stedet for bitumen.

## [rediger] Se også

- Tjære

## [rediger] Eksterne lenker

- Asfaltteknisk Institutt
- Kolo Veidekke a.s.

## [rediger] Kilder

- Gyldendals Store Konversasjonsleksikon, annen utgave
- Hjemmets Store Leksikon
- Kolo Veidekkes nettsider

## [rediger] Referanser

<referanser />

Denne artikkelen er dessverre veldig kort. Om du vet mer om temaet kan du hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
Hentet fra «http://no.wikipedia.org../../../a/s/f/Asfalt.html»

Kategorier: Stubber 2006-11 | Petroleum

##### Views

- Artikkel
- Diskusjon
- Nåværende versjon

##### prosjektrelatert

- Hjelp
- Ny bruker?
- Prosjektportal
- Last opp fil
- Tinget

##### Søk

##### Andre språk

- Česky
- Deutsch
- English
- Español
- Français
- Bahasa Indonesia
- עברית
- Nederlands
- 日本語
- Polski
- Português
- Русский
- Svenska
- Suomi
- Tiếng Việt