# Chlór

### Z Wikipédie

Chlór (gr. chloros) je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Cl a protónové číslo 17.

Vlastnosti

| S - Chlór - Ar
F Cl Br |

[Ne]3s23p5
18
17.
Cl
Periodická tabuľka prvkov

Všeobecné
Názov, značka, protónové číslo | Chlór, Cl, 17.
Séria | halogény
Skupina, perióda, blok | 17 (VIIA), 3, p
Vzhľad | žltozelený
Atómové
Atómová hmotnosť | 35,453 amu
Atómový polomer (vypočítaný) | 100 (79) pm
Kovalentný polomer | 99 pm
Van der Waalsov polomer | 175 pm
Elektrónová konfigurácia | [Ne]3s23p5
Elektróny na energetickú hladinu | 2, 8, 7
Oxidačné stupne (Oxidy) | ±1,3,5,7 (silno kyslé)
Elektronegativita | 3,16 (Paulingova stupnica)
Výstupná energia | (eV)
Kryštalická štruktúra | orthorhombic
Fyzikálne
Skupenstvo | plynné
Magnetické vlastnosti | nemagnetický
Hustota (tvrdosť podľa Mohsa) | 3,214, kg/m3 (N/A)
Teplota topenia (tavenia) | 171,6 K (-101 °C)
Teplota varu | 239,11 K (-34 °C)
Molový objem | 17,39×10-6 m3/mol
Skupenské teplo vyparovania | 10,2 kJ/mol
Skupenské teplo tavenia | 3,203 kJ/mol
Tlak pary | 1300 Pa pri K
Rýchlosť zvuku | m/s pri {{{Rýchlosť zvuku pri}}} °C
Rôzne
Merná tepelná kapacita | 480 J/(kg · K)
Elektrická vodivosť | S/m
Tepelná vodivosť | 0,0089 W/(m · K)
1. Ionizačná energia | 1251,2 kJ/mol
2. Ionizačná energia | 2298 kJ/mol
3. Ionizačná energia | 3822 kJ/mol
4. Ionizačná energia | 5158,6 kJ/mol
5. Ionizačná energia | 6542 kJ/mol
6. Ionizačná energia | 9362 kJ/mol
7. Ionizačná energia | 11018 kJ/mol
8. Ionizačná energia | 33604 kJ/mol
9. Ionizačná energia | 38600 kJ/mol
10. Ionizačná energia | 43961 kJ/mol
Izotop

Izotop | NA | t1/2 | ZM | ER MeV | PR
--- | --- | --- | --- | --- | ---
35Cl | 75,77 % | Cl je stabilný pri 18 neutrónoch
36Cl | {syn.} | 301000 r | β- | 0,709 | 36Ar
36Cl | {syn.} | 301000 r | epsilon | 1,142 | 36S
37Cl | 24,23 % | Cl je stabilný pri 20 neutrónoch
39Cl | {syn.} | 55,7 min | epsilon |  | 39Ar

Vlastnosti NMR

| 35Cl
--- | ---
Spin jadra | 3/2
gamma / rad/T | 2,6242×10-7
Citlivosť k 1H | 3,55×-3
Larmorova frekvencia pri B = T | M Hz

Pokiaľ je to možné a bežné, používame jednotky sústavy SI. Ak nie je hore uvedené inak, údaje sú za normálnych podmienok (NTP/STP).

## [úprava] Základné fyzikálne a chemické vlastnosti

Chlór je toxický svetlozelený plyn, druhej triedy halogénov. Je pomenovaný podľa žltozelenej farby svojich pár (grécky žltozelený – chlóros). Je to veľmi reaktívny plyn, ktorý sa ochotne zlučuje s väčšinou prvkov periodickej tabuľky. Bol objavený v roku 1774 Carlom Wilhelmom Scheelom, ale súčasné pomenovanie mu dal až v roku 1810 anglický chemik sir Humphry Davy. Chlór sa vyrába elektrolýzou roztaveného chloridu sodného. Voľný chlór je prudký jed. Pôsobí v styku s vodou, prítomnej v bunkách, oxidačne na životne dôležité molekuly (proteíny - enzýmy, lipidy aj sacharidy). Mení ich štruktúru a organizmus hynie. V potravinárstve sa označuje E925. V prvej svetovej vojne použili Nemci chlór a jeho ďalšie zlúčeniny (napr. fosgén COCl2 a yperit – dichlórdietylsulfid, bis-(2-chlóretyl-)sulfid) ako chemickú zbraň hromadného ničenia. Dôležitý je chlorid vápenatý ako vysušovadlo do exsikátorov a do sušiacich veží. Chlorid železitý umiestnený v železitej vate zastavuje krvácanie a používa sa, podobne ako chlorid hlinitý, AlCl3, v organickej chémii ako katalyzátor (viď Lewisova kyselina). Chlórové vápno (zmes chlórnanu a chloridu vápenatého, vznikajúca pôsobením chlóru na hydroxid vápenatý) je bieliacim a dezinfekčným prostriedkom. Chloristany sa používajú do pyrotechnických zmesí. Chlorečnan sodný NaClO3 je jedovatý pre rastliny. Výrobok s obchodným názvom Travex (zmes chlorečnanu a chloridu sodného) sa používal na ničenie trávy a buriny medzi kameňmi na chodníkoch (totálny herbicíd). Chlorečnan draselný KClO3 sa používal pri výrobe trhavín (napríklad takzvané Cheddity a Chloratity) a osvetľovacích rakiet. Chlorečnan horečnatý Mg(ClO3)2 pôsobí ako defoliant, spôsobuje odpadávanie listov ošetrených rastlín, najmä bavlníka, čo sa využívalo pri zbere bavlny. V súčasnosti je aj toto použitie prekonané menej nebezpečnými defoliantmi.

## [úprava] Výskyt v prírode

Na Zemi sa chlór nachádza iba vo forme zlúčenín, väčšina z nich je rozpustená v morskej vode a vo vode niektorých vnútrozemských jazier. V morskej vode tvoria chloridové ióny najviac zastúpený anión, ich koncentrácia sa pohybuje okolo 19 g/l. Z minerálov je najznámejší chlorid sodný, NaCl alebo kuchynská soľ. Morská voda obsahuje 2,7 % chloridu sodného. Kaspické a Mŕtve more obsahujú až 10 % NaCl. Odparením pravekých morí vznikli ložiská kamennej soli. Najväčšie ložiská sú v Poľsku pri Bochni a Veličke, v Rumunsku pri Slaníku, v Rakúsku v Soľnej komore pri Salzburgu, v Rusku pri Astrachanských jazerách. Na Slovensku sú ložiská kamennej soli v Solivare pri Prešove, kde sa odparovaním soľanky získava kryštalická kuchynská soľ.

V zemskej kôre sa chlór nachádza v koncentrácii 200–1 900 ppm (mg/kg).

Zastúpenie vo vesmíre zodpovedá vyššiemu atómovému číslu chlóru. Predpokladá sa, že na 1 atóm chlóru pripadá viac ako 17 miliónov atómov vodíka.

## [úprava] Zlúčeniny

V zlúčeninách sa chlór vyskytuje s mocnosťou Cl−, Cl+, Cl3+, Cl5+ a Cl7+.

V každej mocnosti, v ktorej sa chlór vyskytuje vytvára aj príslušnú kyselinu.

- jedinou bezkyslíkovou kyselinou je kyselina chlorovodíková HCl s chlórom záporne jednomocným Cl−
- kyselina chlórna HClO zodpovedá valencii Cl+ a patrí medzi veľmi slabé kyseliny
- s mocnosťou Cl3+ je známa kyselina chloritá HClO2
- kyselina chlorečná HClO3 zodpovedá valencii Cl5+
- a nakoniec veľmi silná kyselina chloristá HClO4 pripadá sedemmocnému chlóru Cl7+

Všetky uvedené kyseliny vytvárajú soli s elektropozitívnymi prvkami a najmä v prípade kyseliny chlórnej, chloritej a chlorečnej majú tieto soli omnoho väčší praktický význam ako príslušné kyseliny.

Organické zlúčeniny chlóru sú v prírode skôr výnimkou a prevažná väčšina organických molekúl obsahujúcích atóm chlóru s ktorými sa bežne stretávame vznikla chemickou syntézou. Z najpoužívanejších môžeme spomenúť chloroform, tetrachlórmetán, PVC, DDT, freóny.

## [úprava] Výroba a využitie

Výroba plynného chlóru je založená na elektrolýze vodného roztoku chloridu sodného – soľanky. Ako katóda sa obvykle používa ortuť. Tlakové kovové fľaše s plynným chlórom sú označené žltým pruhom.

- Pri práci s plynným chlórom je potrebné zachovávať prísne bezpečnostné predpisy, pretože je veľmi silno toxický a z priemyselných prevádzok je známe množstvo havárii so smrteľnými následkami. Plynný chlór je známy ako prvá prakticky použitá chemická bojová látka už z 1. svetovej vojny v roku 1915.

- Elementárny chlór sa prakticky používa na dezinfekciu pitnej vody, pretože aj v malých koncentráciách ničí baktérie a jeho nadbytok možno z vody ľahko odstrániť prebublaním vzduchom. Ďalšie využitie chlóru je v papierenskom a textilnom priemysle, kde se používa na bielenie surovín.

### [úprava] Kyselina chlorovodíková, chloridy

Chlorovodík HCl je bezfarebný plyn s bodom varu -85,1 °C. Po rozpustení vo vode reaguje silne kyslo a je označovaný ako kyselina chlorovodíková. Vyrába sa pôsobením kyseliny sírovej na chlorid sodný alebo častejšie priamou reakciou plynného vodíka a chlóru. Komerčne sa dodáva v roztokoch s koncentráciou okolo 35 %.

- Zmes kyseliny chlorovodíkovej a dusičnej v pomere 3:1 sa nazýva lúčavka kráľovská. Táto zmes rozpúšťa aj veľmi odolné drahé kovy ako zlato alebo platinu. K tomuto javu dochádza vďaka kombinácii veľmi silných oxidačných vlastností chloridu nitrozylu (NOCl), vznikajúceho in situ z kyselín a komplexotvorných vlastností chloridového iónu, ktorý vytvára stabilné komplexné ióny [AuCl4]- a [PtCl6]2-.

- Chlorid sodný NaCl je nevyhnutnou súčasťou potravy, nachádza sa v krvi aj krvnej plazme. Jeho príjem v potrave je nutné udržovať v rozumných medziach, pretože jeho prebytok nepriaznivo pôsobí na kardiovaskulárny systém a zvyšuje riziko infarktu myokardu.

- Chlorid sodný a chlorid vápenatý CaCl2 sa v zimnom období rozprašuje na vozovky, aby z nich odstránili námrazu. Využívá sa pritom fakt, že roztoky týchto látok mrznú až pri teplote pod −20 °C a pri kontakte ľadu s týmito chloridmi sa ľad topí a vznikajú nasýtené chloridové roztoky. Problémom zostáva korozívne pôsobenie týchto roztokov na kovové časti automobilov a záťaženie pôdy v okolí ciest vysokými koncentráciami solí.

- Väčšina chloridov je výborne rozpustná vo vode. Výnimkou je chlorid strieborný AgCl a chlorid ortuťný tzv. kalomel Hg2Cl2. Nerozpustnosť AgCl vo vode sa využíva k oddeleniu striebra z roztokov ďalších kovov, pričom kovové striebro je možné z filtrátu AgCl pomerne jednoducho pyrometalurgicky získať. Vysoko čistý chlorid strieborný je dôležitou súčasťou fotografických materiálov (filmy, fotopapier). Kalomel sa napriek svojej toxicite používa v analytickej chémii ako redukčné činidlo prí váhovom stanovení platinových kovov.

### [úprava] Kyselina chlórna, chlórnany

Kyselina chlórna HClO je pomerne slabá kyselina a chemicky značne nestála zlúčenina. Väčší význam majú jej soli, chlórnany.

- Chlórnan sodný NaClO je zlúčenina s oxidačnými a predovšetkým dezinfekčnými účinkami. Pripravuje sa zavedením plynného chlóru do roztoku hydroxidu sodného, za vzniku chlórnanového a chloridového iónu. Reakcie tohto typu sa nazývajú disproporcionácie.

Cl2 + 2 NaOH → NaCl + NaClO

- Vyrobený chlórnan sodný sa najčastejšie používa ako roztok.

- Ďaľšou metódou výroby chlórnanov je elektrolýza roztokov príslušných chloridov bez diafragmy; na anóde pri tom dochádza k oxidácii chloridového aniónu:

Cl− → Cl+ + 2e-

### [úprava] Kyselina chlorečná a chloristá, chlorečnany a chloristany

Kyselina chlorečná HClO3 je nestála kvapalina so silno oxidačnými účinkami.

- Zo solí sú najznámejšie chlorečnan sodný a draselný; sodná soľ je základnou zložkou herbicídu Travex, prípravku proti burine a tráve. Okrem toho sa tieto chlorečnany vyznačujú veľmi silnými oxidačnými vlastnosťami a spolu s organickými látkami (napríklad cukor) veľmi ľahko a mohutne explodujú. Mnoho predovšetkým mladších amatérskych pyrotechnikov bolo pri experimentoch s týmito látkami vážne zranených.

Kyselina chloristá HClO4 je jednou z najsilnejších kyselín. Vyrába sa zvyčajne termickou disproporcionáciou chlorečnanov na chloristany a následnou destiláciou po okyslení; komerčne sa distribuuje ako vodný roztok s približne 70% koncentráciou, ktorý je prakticky neobmedzene stály.

- V zriedených roztokoch sa kyselina chloristá správa iba ako veľmi silná kyselina. V koncentrovanom stave a za tepla je však mimoriadne silným oxidačným prostriedkom využívaným napr. na rozklad stálych organických polymérov (polystyrén, PVC). Doporučuje sa však, aby spomenuté reakcie uskutočňoval iba skusený chemik, pretože pri nich hrozí nebezpečenstvo explózie. Zároveň je známe, že organické látky (napr. drevené časti laboratórnych digestorov) môžu po dlhodobom styku s parami kyseliny chloristej alebo oxidu chloristého samovoľne explodovať.

- Väčšina solí kyseliny chloristej, chloristanov, sú zlúčeniny veľmi dobre rozpustné vo vode. Výnimku tvoria chloristan draselný KClO4, rubídny RbClO4, cézny CsClO4 a amónny NH4ClO4. V analytickej chémii slúži tento jav na dôkaz alebo separáciu spomenutých katiónov.

- Chloristan draselný a amónny sú zložky rôznych pyrotechnických zmesí. Chloristan amónny je základom pevného paliva raketových motorov, využívajú ich napr. aj americké raketoplány.

## [úprava] Organické zlúčeniny chlóru

Výroba chlórovaných uhľovodíkov v priebehu 20. storočia dosahovala tisícky ton najrôznejších zlúčenín a dodnes predstavujú mnohé z týchto produktov veľkú ekologickú záťaž pre našu planétu. Veľa zlúčenín sa v čase svojho objavu považovalo za prakticky neškodné a až po mnohoročnom hromadnom používaní sa ukázalo, že ich dlhodobé pôsobenie v prírode môže mať katastrofálne následky. Jedným z príkladov je vplyv freónov na ozónovú vrstvu.

### [úprava] Chlórované organická rozpúšťadlá

Najjednoduchšie významné chlórované uhľovodíky sú trichlórmetán alebo chloroform CHCl3 a tetrachlórmetán, nazývaný „tetrachlór“ CCl4. Obidve zlúčeniny sú ťažké kvapaliny s relatívne nízkym bodom varu (CHCl3 62 °C a CCl4 77 °C). Obidve sú nehorľavé a pri vdychovaní sú toxické (narkotizujú; CCl4 je silne hepatotoxický, oba sú karcinogény). Chloroform má navyše narkotizačné účinky a bol v 19. a prvej polovici 20. storočia široko používaný v medicíne ako inhalačné anestetikum pri operáciach, pôrodoch a podobných zákrokoch.

- Obidve kvapaliny sa prakticky nemiešajú s vodou, ale sú výbornými rozpúšťadlami nepolárnych organických zlúčenín a tukov. Ešte pred niekoľkými rokmi prakticky všetky čistiarne odevov prali tovar svojich zákazníkov v zmesi týchto kvapalín. Organické znečistenie bolo veľmi efektívne odstránené a vďaka nízkemu bodu varu čistiacej zmesi boli ich zostatky z odevov zahriatím ľahko odstrániteľné.

- Mnoho farieb na kovy aj drevo používalo ako rozpúšťadlo pigmentov a ochranných látok práve chloroform či tetrachlór.

- Vďaka nehorľavosti tetrachlórmetánu slúžil tento ako náplň niektorých hasiacích prístrojov.

- Obidve látky sa dodnes obmedzene používajú na extrakciu tukov z biologického materiálu a na separáciu organických zlúčenin zo zmesí typu kvapalina-kvapalina.

- Podrobné dlhodobé klinické štúdie však bohužiaľ ukázali, že trvalý dlhodobý styk organizmu s týmito rozpúšťadlami značne zvyšuje riziko vzniku rakoviny a obidve zlúčeniny sa tak dostali do zoznamu karcinogénnych látok. Na základe týchto skutočností je v súčasnosti veľmi obmedzená ako produkcia tak aj praktické využitie týchto organických rozpúšťadiel.

### [úprava] PCB

vzorec úplne chlórovaného bifenylu
vzorec bifenylu

Podobný osud má aj skupina organických chlórovaných aromatických uhľovodíkov nazvaná polychlórované bifenyly alebo PCB. Existuje celkom 208 kongenerov, ktoré sa líšia počtom atómov chlóru a ich vzájomnou polohou na bifenylovom skelete. Majú vyšší bod varu, sú nehorľavé a chemicky mimoriadne stále kvapaliny. Sú to výborné rozpúšťadlá nepolárnych organických zlúčenín a tukov.

- Hlavné uplatnenie našli PCB ako náplne transformátorov, kondenzátorov a ďalších elektrických zariadení.

- Používali sa ešte ako hydraulické kvapaliny, časti tlačových farieb, náterových hmôt, tmelov a ďalších výrobkov.

- PCB boli v dobe ich výroby považované za úplne neškodné látky a na ich únik do prostredia nebol braný ohľad. Až po desaťročiach ich používania bolo zistené, že PCB sa v prírode nerozkladajú, koncentrujú sa v telách živočíchov a šíria sa v potravinových reťazcoch a že majú aj v stopových množstvách nepriaznivé účinky na živé organizmy. V priebehu rokov bola ich výroba zastavená a ich používanie zakázané.

### [úprava] DDT

Hlavný článok: DDT

vzorec insekticídu DDT

DDT je skratka zlúčeniny dichlordifenyltrichlóretán alebo 1,1,1-trichloro-2,2-bis(p-chlorofenyl)etán (ClC6H4)2CH(CCl3), jeden z najstarších a najznámejších insekticídov.

DDT bolo prvýkrát syntetizované už v roku 1874. Jeho insekticídne účinky však objavil až švajčiarský chemik Paul Hermann Müller v roku 1939. Od druhej svetovej vojny bolo DDT hromadne používané. Slúžilo ako prípravok proti škodlivému hmyzu v poľnohospodárstve, ale predovšetkým na likvidáciu komárov a moskytov v tropických krajinách.

### [úprava] PVC

vzorec vinylchloridu

Polymér polyvinylchlorid alebo PVC patrí dodnes k najrozšírenejším priemyselne vyrábaným plastickým hmotám. Vyrába sa polymeráciou nenasýteného chlórovaného uhľovodíka vinylchloridu. Vzniknutý produkt sa ďalej farbí a plní rôznymi aditívami, takže na trh sa dostáva veľmi široká paleta plastov s rozdielnymi farbami a fyzikálnymi vlastnosťami.

- Všetky vyrábané druhy PVC sa vyznačujú dobrou chemickou odolnosťou, sú veľmi zle horľavé a tepelne dobre odolné. Povrch plastu je veľmi ľahko umývateľný vodou. Z týchto dôvodov sa používajú k výrobe podlahových krytín a bytových textílií. Povrchy domácich záhradných bazénov sú často pokryté vrstvou PVC, z PVC sa vyrábajú armatúry pre rozvody pitných aj odpadových vôd.

- Ďalšie využitie nachádza PVC v medicíne ako inertná súčasť rôznych prístrojov (hadičky, trubičky, zásobníky tekutín…), ale sú z neho napr. vyrábané aj hračky pre deti.

- Problém s PVC nastáva v okamihu jeho horenia alebo tepelného rozkladu. Napriek tomu že je za normálných okolností takmer nehorľavý, za vysokých teplôt (napr. pri požiari bytu) začína tepelne degradovať pričom sa uvoľňuje široké spektrum veľmi toxických organických zlúčenín (najznámejší je asi fosgén). Aj pri riadenom spaľovaní sa do plynných splodín dostávajú atómy chlóru, ktoré pôsobia silne korozívne na spaľovacie aparatúry vďaka vznikajúcemu chlorovodíku. Reakciou chlóru s aromatickými uhľovodíkmi dochádza ku vzniku zvlášť nebezpečných dioxínov.

## [úprava] Dioxíny – ekologická hrozba

molekula dibenzodioxínu
molekula dibenzylfuranu

Dioxíny predstavujú ekologicky najproblematickejšie organické zlúčeniny chlóru. Týmto názvom sú označované dve skupiny látok: Polychlórované dibenzo-p-dioxíny a dibenzofurany. Výmenou jedného alebo niekoľkých vodíkových atómov za atómy chlóru vznikajú zlúčeniny, ktoré sú zvyčajne označované súhrným názvom dioxíny. Tieto látky sa vyznačujú značnou priamov toxicitou, sú však aj silno mutagénne a karcinogénne.

Tieto zlúčeniny sa priemyselne nevyrábajú, vznikajú skôr ako nechcené prímesi pri chemickej syntéze iných aromatických chlórovaných látok. Často uvádzaným príkladom je defoliant Agent Orange, ktorý bol vo Vietnamskej vojne hromadne rozprašovaný americkou armádou na tropické pralesy s cieľom zbaviť porasty listov. Napriek tomu, že dioxíny pôvodne neboli zložkou tejto zmesi, vyskytovali sa v nej v relatívne značnom množstve vďaka nedokonalému čisteniu základných zložiek. Dodnes sú vo Vietname oblasti, kde je pôda tak zaťažená týmito látkami, že ju nie je možné poľnohospodársky využívať. Ďaleko tragickejšie sú však tisíce prípadov mŕtvo narodených detí, detí narodených s hroznými deformáciami a extrémny nárast prípadov rakoviny v postihnutých oblastiach. Problémy sa nevyhli ani americkým vojakom a veľa veteránov Vietnamskej vojny malo podobné syndrómy ako vietnamskí domorodci. To všetko sa dáva do súvislosti s dlhodobým kontaktom postihnutých osôb s dioxínmi obsiahnutými v Agent Orange.

molekula tetrachlordibenzodioxínu

Rozhodne najvýznamnejším zdrojom dioxínov v životnom prostredí je spaľovanie organických zlúčenín, predovšetkým komunálneho odpadu. Dôvodom je najmä fakt, že aromatické benzénové jadro je veľmi stále a pri spaľovaní organických zlúčenín dochádza k prednostnej oxidácii bežných uhľovodíkov. Benzénový skelet pritom často zostáva nedotknutý a jeho reakciou s kyslíkom a chlórom vznikajú dioxíny.

- V súčasnosti sú spaľovne komunálneho odpadu konštruované tak, aby sa zničila prevažná väčšina vznikajúcich dioxínov. Dosahuje sa to tak, že spaliny z primárneho spaľovania odpadu vstupujú do druhého spaľovacieho stupňa, v ktorom je zvyčajne zvýšená teplota na viac ako 1 500 °C. Kombináciou vysokej teploty spaľovania a predĺženého pobytu organických zlúčenin v tomto prostredí je možné dosiahnuť prakticky kompletnú oxidáciu prítomných dioxínov. Niektoré spaľovne sú vybavené ešte aj tretím spaľovacím stupňom. Všetky spaľovne sú navyše zo zákona pravidelne kontrolované a obsah dioxínov v splodinách je monitorovaný.

- Bolo dokázané, že vplyv jednotlivých kongenerov dioxínov na živé organizmy sa podstatne odlišuje. Pre zjednodušenie bol vybraný jeden z nich – 2,3,7,8-tetrachlorodibenzen-p-dioxín (obrázok) a pri uvádzaní koncentrácie dioxínov v analytickej vzorke sa zvyčajne obsahy všetkých prítomných dioxínov vzťahujú na túto zlúčeninu.

Wikimedia Commons ponúka multimediálny obsah k téme
Chlór
Zdroj: "http://sk.wikipedia.org../../../c/h/l/Chl%C3%B3r.html"

Kategórie: Chemické prvky | Halogény | Nekovy | Plyny

##### Views

- Článok
- Diskusia
- Aktuálna verzia

##### Hľadaj

##### Iné jazyky

- Afrikaans
- العربية
- Asturianu
- Žemaitėška
- Български
- Català
- Česky
- Cymraeg
- Dansk
- Deutsch
- Ελληνικά
- English
- Esperanto
- Español
- Eesti
- فارسی
- Suomi
- Français
- Galego
- עברית
- Hrvatski
- Magyar
- Հայերեն
- Ido
- Íslenska
- Italiano
- 日本語
- 한국어
- Latina
- Lëtzebuergesch
- Lingala
- Lietuvių
- Latviešu
- Māori
- Македонски
- Nederlands
- Norsk (nynorsk)
- Norsk (bokmål)
- Occitan
- Polski
- Português
- Română
- Русский
- Srpskohrvatski / Српскохрватски
- Simple English
- Slovenščina
- Shqip
- Српски / Srpski
- Svenska
- ไทย
- Türkçe
- Oyghurque
- Українська
- O'zbek
- Tiếng Việt
- 中文
- 粵語