Анакреонтика - Вікіпедія

# Анакреонтика

### Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.

АНАКРЕОНТИКА (анакреонтична поезія), вид ліричної поезії, що оспівує земні радощі, вино, кохання й почуттєві насолоди. Названа на честь засновника жанру, давньогрецького поета Анакреонта.

Під ім'ям Анакреонта дійшов невеликий (59 назв) збірник коротеньких віршованих п'єс, укладений в Олександрійську й пізніші епохи. Він доданий до так званої «Палатинської антології» — збірника-хрестоматії античних поетів, складеного в X ст. Костянтином Кефалою й доповненого в XIV ст. Вміщені там вірші мали численні переклади, що створили у XVIII і на початку XIX ст. особливу течію — «анакреонтичної поезії». В епоху панування поетики французького класицизму анакреонтична «легка» поезія наближала поезію до простоти й натуральності.

Особливий розвиток анакреонтична поезія мала в російській літературі. В стилі Анакреонта писали Державін, Батюшков, Пушкін (в його ліцейський період), Дельвіґ та інші.

Анакреонтів вірш — вірш античної метрики; схема: —UU //—

### [ред.] Посилання

- Анакреонтика на сайті Ae-lib.

Отримано від "http://uk.wikipedia.org../../../%D0%B0/%D0%BD/%D0%B0/%D0%90%D0%BD%D0%B0%D0%BA%D1%80%D0%B5%D0%BE%D0%BD%D1%82%D0%B8%D0%BA%D0%B0.html"

Категорії: Антична література | Поетика

##### Views

- Стаття
- Обговорення
- Поточна версія

##### Пошук