# Camillo Golgi

### Izvor: Wikipedija

Camillo Golgi, 1906.

Camillo Golgi (Corteno Golgi, 7. srpnja 1843. - Pavia, 21. siječnja 1926.), talijanski liječnik i znanstvenik.

Rođen je u selu Corteno Golgiu u središnjim Alpama , provincija Brescia, Lombardija, Italija. Njegov otac je bio liječnik. Golgi je studirao medicinu na Sveučilištu Paviji u Paviji, gdje je radio u labaratoriju za ekspirementalnu patologiju kod Giulia Bizzozera, koji je razjasnio svojstva koštane srži. Golgi je diplomirao 1865.g. Velik dio karijere proveo je proučavajući središnji živčani sustav. U drugoj polovici 19. stoljeća nisu postojale dobre tehnike bojanja tkiva za živčanog tkiva. Dok je radio kao glavni liječnik u psihijatrijskoj bolnici radio je eksperimente impregniranja metala u živčano tkivo uglavnom koristeći srebro.

Otkrio je metodu obilježavanja čitavih živčnih stanica (neurona), ali u slučajnom uzorku. To mu je omogućilo promatranje povezanosti živačnih stanica (živčani putevi) u mozgu). Svoje otkriće nazvao je "crna reakcija", koje je kasnije preimenovano prema njemu (Golgijeva metoda). Razlog zašto je obilježavanje stanica slučajno, zašto su neke stanice obojene, a neke ne, još uvijek nije razjašnjen. "Crna reakcija" sastoji se od vezivanja čestica srebrnog kromata za neurilemu (membranu neurona) reakcijom srebrnog nitrata s kalijevim dikromatom. Rezlutat su crni depoziti na somi, aksonu i svim dendritima što omogućuje vrlo jasnu sliku neurona na žutoj pozadini.

Uz ovo otkrića, Gogli je otkrio tetivni senzorni organ koje nosi njegovo ime (Golgijev receptor). Proučava je životni ciklus Plasmodium falciparum (uzročnika malarije) i povezao je početak vručice u malariji s životni ciklusom organizma. Koristeći svoju tehniku bojanja Golgi je otkrio unutarstanični retikularni aparat 1898.g. koji nosi njegovo ime (Golgijev aparat).

U fiziologiji bubrega Golgi je poznat po tome što je prvi pokazao da se distalni tubul nefrona vraća glomerolusu od kojeg polazi. Otkriće iz 1889.g.(Golgi, C. Annotazioni intorno alli'Istologia dei reni dell'uomo e di altri mammifieri e sull'istogenesi dei canalicoli oriniferi. Rendiconti R. Acad. Lincei 5: 545-557, 1889.)

Golgi je zajedno s Santiagom Ramón y Cajalom dobio Nobelovu nagradu za fiziologiju i medicinu 1906.g. za doprinos proučavanju struktura u živčanom sustavu.

Golgi je preminuo u Pavii, Italija u siječnju 1926.g.

## [uredi] Vanjske poveznice

- Život i otkrića Camilla Golgija
- Nobelova nagrada za fiziologiju ili medicinu 1906.g.

Nobelova nagrada za fiziologiju ili medicinu: Dobitnici
1901. - 1909.

1901. Emil Adolf von Behring | 1902. Ronald Ross | 1903. Niels Ryberg Finsen | 1904. Ivan Petrovič Pavlov | 1905. Robert Koch | 1906. Camillo Golgi & Santiago Ramón y Cajal | 1907. Charles Louis Alphonse Laveran | 1908. Ilja Iljič Mečnikov & Paul Ehrlich | 1909. Emil Theodor Kocher

1910. - 1919.

1910. Albrecht Kossel | 1911. Allvar Gullstrand | 1912. Alexis Carrel | 1913. Charles Robert Richet | 1914. Robert Bárány | 1919. Jules Bordet

1920. - 1929.

1920. Schack August Steenberg Krogh | 1922. Archibald Vivian Hill & Otto Fritz Meyerhof | 1923. Frederick Grant Banting & John James Richard Macleod | 1924. Willem Einthoven | 1926. Johannes Andreas Grib Fibiger | 1927. Julius Wagner-Jauregg | 1928. Charles Jules Henri Nicolle | 1929. Christiaan Eijkman & Sir Frederick Gowland Hopkins

1930. - 1939.

1930. Karl Landsteiner | 1931. Otto Heinrich Warburg | 1932. Sir Charles Scott Sherrington & Edgar Douglas Adrian | 1933. Thomas Hunt Morgan | 1934. George Hoyt Whipple, George Richards Minot & William Parry Murphy | 1935. Hans Spemann | 1936. Sir Henry Hallett Dale & Otto Loewi | 1937. Albert Szent-Györgyi von Nagyrapolt | 1938. Corneille Jean François Heymans | 1939. Gerhard Domagk

1940. - 1949.

1943. Henrik Carl Peter Dam & Edward Adelbert Doisy | 1944. Joseph Erlanger & Herbert Spencer Gasser | 1945. Sir Alexander Fleming, Ernst Boris Chain & Sir Howard Walter Florey | 1946. Hermann Joseph Muller | 1947. Carl Ferdinand Cori, Gerty Theresa Cori (née Radnitz) & Bernardo Alberto Houssay | 1948. Paul Hermann Müller | 1949. Walter Rudolf Hess & Antonio Caetano De Abreu Freire Egas Moniz

1950. - 1959.

1950. Edward Calvin Kendall, Tadeus Reichstein & Philip Showalter Hench | 1951. Max Theiler | 1952. Selman Abraham Waksman | 1953. Hans Adolf Krebs & Fritz Albert Lipmann | 1954. John Franklin Enders, Thomas Huckle Weller & Frederick Chapman Robbins | 1955. Axel Hugo Theodor Theorell | 1956. André Frédéric Cournand & Werner Forssmann, Dickinson W. Richards | 1957. Daniel Bovet | 1958. George Wells Beadle, Edward Lawrie Tatum & Joshua Lederberg | 1959. Severo Ochoa & Arthur Kornberg

1960. - 1969.

1960. Sir Frank Macfarlane Burnet & Peter Brian Medawar | 1961. Georg von Békésy | 1962. Francis Harry Compton Crick, James Dewey Watson & Maurice Hugh Frederick Wilkins | 1963. Sir John Carew Eccles, Alan Lloyd Hodgkin & Andrew Fielding Huxley | 1964. Konrad Bloch & Feodor Lynen | 1965. François Jacob, André Lwoff & Jacques Monod | 1966. Peyton Rous & Charles Brenton Huggins | 1967. Ragnar Granit, Haldan Keffer Hartline & George Wald | 1968. Robert W. Holley, Har Gobind Khorana & Marshall W. Nirenberg | 1969. Max Delbrück, Alfred D. Hershey & Salvador E. Luria

1970. - 1979.

1970. Sir Bernard Katz, Ulf von Euler & Julius Axelrod | 1971. Earl W. Sutherland, Jr. | 1972. Gerald M. Edelman & Rodney R. Porter | 1973. Karl von Frisch, Konrad Lorenz & Nikolaas Tinbergen | 1974. Albert Claude, Christian de Duve & George E. Palade | 1975. David Baltimore, Renato Dulbecco & Howard Martin Temin | 1976. Baruch S. Blumberg & D. Carleton Gajdusek| 1977. Roger Guillemin, Andrew V. Schally & [[Rosalyn Yalow ]] | 1978. Werner Arber, Daniel Nathans & Hamilton O. Smith | 1979. Allan M. Cormack & Godfrey N. Hounsfield

1980. - 1989.

1980. Baruj Benacerraf, Jean Dausset & George D. Snell | 1981. Roger W. Sperry, David H. Hubel & Torsten N. Wiesel | 1982. Sune K. Bergström, Bengt I. Samuelsson & John R. Vane | 1983. Barbara McClintock | 1984. Niels K. Jerne, Georges J.F. Köhler & César Milstein | 1985. Michael S. Brown & Joseph L. Goldstein | 1986. Stanley Cohen & Rita Levi-Montalcini | 1987. Susumu Tonegawa | 1988. Sir James W. Black, Gertrude B. Elion & George H. Hitchings | 1989. J. Michael Bishop & Harold E. Varmus

1990. - 1999.

1990. Joseph E. Murray & E. Donnall Thomas | 1991. Erwin Neher & Bert Sakmann | 1992. Edmond H. Fischer & Edwin G. Krebs | 1993. Richard J. Roberts & Phillip A. Sharp | 1994. Alfred G. Gilman & Martin Rodbell | 1995. Edward B. Lewis, Christiane Nüsslein-Volhard & Eric F. Wieschaus | 1996. Peter C. Doherty & Rolf M. Zinkernagel | 1997. Stanley B. Prusiner | 1998. Robert F. Furchgott, Louis J. Ignarro & Ferid Murad | 1999. Günter Blobel

2000. - 2006.

2000. Arvid Carlsson, Paul Greengard & Eric R. Kandel | 2001. Leland H. Hartwell, R. Timothy Hunt & Paul M. Nurse | 2002. Sydney Brenner, H. Robert Horvitz & John E. Sulston | 2003. Paul Lauterbur i Sir Peter Mansfield | 2004. Linda B. Buck & Richard Axel | 2005. Barry J. Marshall & Robin Warren | 2006. [[]]

Dobavljeno iz "http://hr.wikipedia.org../../../c/a/m/Camillo_Golgi_e1eb.html"

Kategorije: Talijanski liječnici | Dobitnici Nobelove nagrade za fiziologiju ili medicinu

##### Views

- Članak
- Razgovor
- Trenutna inačica

##### Traži

##### Drugi jezici

- Català
- Česky
- Deutsch
- English
- Español
- Euskara
- Français
- Bahasa Indonesia
- Italiano
- Kiswahili
- Latina
- Nederlands
- 日本語
- ‪Norsk (bokmål)‬
- Polski
- Português
- Suomi
- Svenska
- 中文