# Baudžiamoji teisė

### Straipsnis iš Vikipedijos, laisvosios enciklopedijos.

Baudžiamoji teisė - viešosios teisės šaka; visuma teisės normų, kuriomis veikos yra uždraudžiamos, įvardijamos kaip baudžiamosios ir už kurias yra nustatoma sankcija, jų rūšys.

Baudžiamosios normos - apsauginės, reguliavimo metodas - imperatyvinis: baudžiamosios taisyklės - tiksliai apibrėžtos, jos negali būti pakeičiamos šalių susitarimu, privalomos laikytis, jas taikyti ir vykdyti. Jų reikalavimų įgyvendinimui gali būti panaudojama (valstybės) prievarta. Baudžiamosios teisės normomis įtvirtintos sankcijomis siekiama paveikti teisės pažeidėją, kuriam už baudžiamąją veiką numatomi tam tikri asmeninio ar turtinio pobūdžio suvaržymai.

## [taisyti] Pošakiai

Plačiąja prasme baudžiamoji teisė skirstoma į 2 pošakus:

- materialinė baudžiamoji teisė
- formalioji (procesinė) baudžiamoji teisė.

Materialinė baudžiamoji teisė – visuma teisės normų, uždraudžiančių veikas kaip nusikalstamas ir numatančių už šių draudimų pažeidimą atitinkamas bausmes arba kitas poveikio priemones kaip šios veikos pasekmes, o taip pat atleidimą nuo bausmės ar bausmės palengvinimą.

Baudžiamoji teisė gali būti suprantama objektyviąja ir subjektyviąja prasme.

Objektyviąja prasme - tai visuma draudimų ir įpareigojimų, kitų taisyklių, kurias įtvirtina baudžiamosios teisės normos. Baudžiamoji teisė subjektyviąja prasme - asmens (viešosios organizacijos) teisė, juridinė socialinė galimybė bausti asmenį už veiką, kuria kėsinamasi į svarbius teisinius gėrius. Ji preziumuojama, yra neginčijama, kadangi tam tikra žmonių bendruomenė - tiesiogiai arba per atstovus (institucijas) - nustato (visuomeninę) (san)tvarką, todėl gali ir bausti už jos pažeidimus. Pirmykštėje bendruomenėje - tam tikra žmonių grupė, vėliau - atitinkama korporacija (religinė bendruomenė, pvz., Katalikų Bažnyčia, žr. kanonų teisė), dar vėliau - valstybė perėmė vykdyti teisingumo funkcijas. Vakarų valstybės esant prievartos monopoliui, pripažįstama valstybės teisės (nu)bausti asmenį, padariusį nusikaltimą. Kiekvienas visuomenės narys turi teisę reikalauti iš valstybės, kad būtų užtikrintas jo saugumas. Ši teisė suponuoja valstybės pareigą ginti savo visuomenės narius, tuo pačiu ir pareigą užkirsti kelią nusikaltimams.

## [taisyti] Apsaugos objektas

Baudžiamosios teisės normomis ginami ne visi teisiniai gėriai. Atsižvelgiama į jų svarbą visuomenėje ir galimos žalos pobūdį, mastą. Kadangi daugelis visuomeninių gėrių ginami kitų teisės šakų (civilinės teisės, administracinės teisės) normomis, baudžiamoji teisė laikoma paskutinė priemonė (ultima ratio) padarius teisės pažeidimą, todėl naujų veikų kriminalizavimui būtina sisteminė visos teisės sistemos analizė, tiriant, ar tikrai būtina baudžiamoji teisinė apsauga. Baudžiamosios teisės normomis saugomi tik svarbiausi visuomenės gėriai.

## [taisyti] Santykis su kitomis teisės šakomis

Baudžiamoji teisė įtvirtina veikas, numato sankcijas, baudžiamojo proceso teisė - įtvirtina taisykles dėl bausmių ir sankcijų taikymo, bausmių vykdymo teisė - nustato konkrečių sankcijų vykdymo tvarką, režimą, konkrečias sąlygas, kompetentingas institucijas ir jų pareigas (pvz., atskirų laisvės atėmimo vietų statusą ir veiklos klausimus). Šios 3 penitenciarinės sistemos teisės šakos sąlygoja viena kitą, glaudžiai susijusios, viena be kitos negali būti taikomos, kadangi sudaro vieningą visumą.

Baudžiamoji kaip civilinė teisė yra materialinė teisė, kadangi nustato bendrąsias taisykles dėl atitinkamų visuomeninių santykių reguliavimo, todėl yra reikalinga proceso teisės normų, kad galėtų būti taikoma, o teisė kaip socialinis reguliatorius būtų veiksmingas.

## [taisyti] Teisės šaltiniai

1. Tarptautinė teisė
2. Viršvyriausybinė teisė (Europos Sąjungos teisės aktai).
3. Baudžiamasis įstatymas - apibrėžia baudžiamąsias veikas ir numato sankcijas
4. Konstitucija - įtvirtina pamatiniai teisinės sistemos darinius, dažnai ir baudžiamosios teisės principus
5. Teisės principai
6. Teisinis precedentas - teismų ir kitokia teisėsaugos institucijų praktika
7. Išaiškinimai, teismų praktikos apibendrinimai bei kasaciniai sprendimai baudžiamosiose bylose, kuriuos priemė Aukščiausias Teismas.

Baudžiamasis įstatymas - svarbiausias teisės šaltinis Kontinentinės teisės valstybėse. XX a. kodifikuotas norminis teisės aktas - Baudžiamasis kodeksas, kuriame įtvirtinama baudžiamosios teisės normų sistema, detalizuojamos veikų sudėtys, nustatomos bausmės ir įtvirtinamos bausmių rūšys. Baudžiamąjį kodeksą sudaro Bendroji ir Specialioji (ypatingoji) dalys.

## [taisyti] Literatūra

- Abramavičius A., Čepas A., Drakšienė A., Nocius J., Pavilonis V., Prapiestis J., Švedas G. Baudžiamoji teisė. Vilnius, 1998, Eugrimas.

Rodomas puslapis "http://lt.wikipedia.org../../../b/a/u/Baud%C5%BEiamoji_teis%C4%97.html"

Kategorija: Baudžiamoji teisė

##### Views

- Straipsnis
- Aptarimas
- Dabartinė versija

##### Paieška

##### Kitomis kalbomis

- Български
- Català
- Česky
- Deutsch
- Ελληνικά
- English
- Esperanto
- Español
- Français
- Frysk
- עברית
- Hrvatski
- Italiano
- 日本語
- 한국어
- Nederlands
- Polski
- Português
- Русский
- Slovenščina
- Svenska
- ไทย
- Українська
- 中文